Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

АТ «Ідея Банк» 17.12.2025 року через систему «Електронний суд» звернулося в Залізничний районний суд м.Львова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №С-207-015526-24-980 від 15.10.2024 року в розмірі 135426 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.10.2024 року згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб між позивачем та [PERSON] було укладено Угоду №С-207-015526-24-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. За умовами вказаного Договору позичальник отримав кредит у розмірі 200000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 08.12.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 135436,55 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 99616,49 грн.; заборгованість по відсотках 35809,74 грн.; 10,32 грн. плата за використання коштів понад витратний ліміт. Посилаючись на викладене, АТ «Ідея Банк» просить суд стягнути із [PERSON] 135426,23 грн. за Кредитним договором та понесені судові витрати у справі. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 06.01.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 15.10.2024 року, згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (13-49), між позивачем та [PERSON] було укладено Угоду №С-207-015526-24-980 про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки та страхування(а.с.50-57). Відповідно до п.4.1 Кредитного договору сторонами погоджено, що максимальний ліміт Кредитної лінії становить 200 000 грн. зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією необмеженою кількістю раз на строк 12 місяців кожен раз за умови виконання клієнтом зобов2?язаньза цією угодою. Процента ставка за користування кредитом становить 24 % річних, є фіксованою протягом усього строку дії Угоди (п.4.3.1 Кредитного договору). Відповідно до п.4.3.2 Кредитного договору процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов?язання щодо повернення кредиту після завершення строку кредитування 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних. Проценти за технічний овердрафт нараховуються щоденно за методом «факт-факт» на суму заборгованості, яка виникла станом на кінець календарного дня внаслідок перевищення суми операцій над доступним залишком коштів на рахунку (п.4.3.3 Кредитного договору). 15.10.2024 рокувідповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування, інформацію щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту (а.с.58-59). Таким чином, АТ «Ідея Банк» повністю виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, а клієнт скористався наданим кредитом, що підтверджуються наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку відповідача [PERSON] з 15.10.2024 року по 09.07.2025 року (а.с.61-63). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одночасно, відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов?язковим для виконання сторонами. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №С-207-015526-24-980 від 15.10.2024 року складає 135436,35 грн., з яких: 99616,49 грн. заборгованість за кредитом, 35809,74 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 02.11.2024 року по 04.11.2025 року, 10,32 грн. плата за використання коштів понад витратний ліміт (а.с.64, 92-96). 04.11.2025 року [PERSON] було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов?язань, в яких банк зазначив, що у разі невиконання даної вимоги, банк має право здійснити стягнення заборгованості в примусовому порядку на власний вибір, однак відповідачем не було вчинено жодних дій для погашення заборгованості (а.с.65, 66-67). Виходячи з наведеного та враховуючи, що [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов?язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за Кредитним договором №С-207-015526-24-980 від 15.10.2024 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2422,40 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору (а.с.80).

Outcome: approved