Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» через представника за довіреністю Кізко Л.С. звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-119037 від 23.06.2018 року в загальному розмірі 96627,02 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Вимоги позову мотивує тим, що 23.06.2018 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №CL-119037, згідно з яким остання отримала кредит у сумі 58 170,00 грн. Кредитні кошти надавались Відповідачу в безготівковій формі. Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено строк (термін) кредитування до 22.06.2023 року. Пунктом 6.2 Договору визначено, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 Щомісячних платежів по 2683 грн. щомісячно. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Відповідач сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 49,99 % річних. Пунктом 4.5 Договору визначено реальну річну процентну ставку 63,17 % річних. Пунктом 6.1. Договору Відповідач зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідач був ознайомлений та прийняв усі умови Договору, зобов`язувався їх виконувати. 25 червня 2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та Товаристом з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції», було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1 у відповідності до умов якого, права вимоги за Кредитним договором №CL-119037 від 23.06.2018 року, перейшли до нового кредитора, а саме ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції». Ухвалою судді від 15.01.2026 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Згідно даних поштового відправлення, що було відправлено на адресу відповідача, таке повернуто адресату з відміткою « одержувач відсутній за вказаною адресою». Пунктом 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а тому суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши рішення. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 23.06.2018 року між Акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого у даних правовідносинах згідно договору факторингу № 250621/1 від 25.06.2021 є ТОВ«ФК «Приватні інвестиції» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №CL-119037, згідно з яким остання отримала кредит у сумі 58170,00 грн. Станом на дату подачі позову, заборгованість відповідача за Кредитним договором №CL-119037 від 23 червня 2018 року становить 96627,02 грн. та складається з суми заборгованості за кредитом 55214,69 грн.; суми заборгованості за відсотками 41412,33 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Між первісним кредитором, правонаступником котрого у спірних правовідносинах є позивач, і відповідачем укладено кредитний договір. Позикодавець свої зобов`язання з видачі кредиту видав, про що свідчить меморіальний ордер №34304643 від 23 червня 2018 року, тоді як відповідачка не повністю виконала свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. При цьому, сторони узгодили умови дострокового повернення кредиту, а також відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки добровільно сума боргу відповідачем не повернута, суд приходить до висновку про стягнення боргу в примусовому порядку. Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved