Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Акціонерне товариство «Одесагаз» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач є абонентом Акціонерного товариства ««Одесагаз» та споживачем природного газу. Оскільки відповідач добровільно не відшкодовує вартість нарахованого об`єму природного газу за несанкціоноване відновлення газоспоживання, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь донарахування не облікованого обсягу природного газу в сумі 77084 (сімдесят сім тисяч вісімдесят чотири) гривні 39 (тридцять дев`ять) копійок, з яких 42071 (сорок дві тисячі сімдесят одна) гривня 17 (сімнадцять) копійок (сума боргу) + 29044 (двадцять дев`ять тисяч сорок чотири) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок (інфляційне збільшення) + 5968 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 34 (тридцять чотири) копійки (3% річні) на розрахунковий рахунок № [NUMBER] АТ «МТБ Банк» МФО 328168 ЕДРПОУ 03351208; судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок на розрахунковий рахунок № [NUMBER] ПАТ «МТБ Банк» МФО 328168 ЕДРПОУ 03351208; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7708 (сім тисяч сімсот вісім) гривень на розрахунковий рахунок № [NUMBER] ПАТ «МТБ Банк» МФО 328168 ЕДРПОУ 03351208. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, справу розглянути за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч. 5, 9 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що [PERSON] є абонентом Акціонерного товариства «Одесагаз» та споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , їй присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . 10 березня 2019 року за вказаною адресою працівниками Акціонерного товариства «Одесагаз» складено Акт на відключення №3260, причина відключення: не надання доступу до обстеження газового приладу. 11 лютого 2021 року працівниками Акціонерного товариства «Одесагаз» за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, буд. 18А, було виявлено несанкціоноване відновлення газоспоживання, про що складено Акт про порушення №01265 на [PERSON] . Зазначений Акт містить підпис споживача [PERSON] та підписи двох представників Оператора ГРМ. Рішенням комісії Акціонерного товариства «Одесагаз» №1818аб від 16 березня 2021 року вирішено здійснити донарахування споживачу [PERSON] вартості об`єму природного газу відповідно до Акту-розрахунку №01265 від 16 березня 2021 року в розмірі 42071 (сорок дві тисячі сімдесят одна) гривня 17 (сімнадцять) копійок за зазначене порушення. 19 березня 2021 року на адресу відповідача направлено супровідний лист №1410 разом з Актом-розрахунком від 16 березня 2021 року №01265, що підтверджується списком поштових відправлень та рекомендованим повідомленням. Однак, відповідач вартість нарахованого об`єму природного газу за несанкціоноване відновлення газоспоживання не сплатила. Статтею 40 ЗУ «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. В пункті 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з частинами другою-п`ятою глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. Відповідно до пункту 1 розділу 2 глави XI Кодексу ГРМ, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу); несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Відповідно до п.4 п. 2 Розділу 1 Кодексу ГРС, несанкціоноване відновлення газопостачання - виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживання, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюються чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях) у тому числі поза обліком. Відповідно до п.2 ч.З Розділу 11 Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення ( розірвання) до дня виявлення порушення ( але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. За правилами ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Позивачем надано суду розрахунок суми інфляційних витрат та 3% річних, відповідно до якого інфляційне збільшення ставить 29044 (двадцять дев`ять тисяч сорок чотири) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок, 3% річних - 5968 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 34 (тридцять чотири) копійки. Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача донарахування не облікованого обсягу природного газу в сумі 77084 (сімдесят сім тисяч вісімдесят чотири) гривні 39 (тридцять дев`ять) копійок, з яких 42071 (сорок дві тисячі сімдесят одна) гривня 17 (сімнадцять) копійок - сума боргу, 29044 (двадцять дев`ять тисяч сорок чотири) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок - інфляційне збільшення, 5968 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 34 (тридцять чотири) копійки - 3% річні. Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок, що підтверджується платіжною інструкцією №1000083806 від 10 грудня 2025 року. Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7708 (сім тисяч сімсот вісім) гривень. Згідно із ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. Стороною позивача суду не надано жодних доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та їх сплату, тому суд відмовляє у задоволенні даної позовної вимоги

Outcome: partial