Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») в особі представника звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №166242 від 03.01.2025 року у розмірі 21 641,04 грн, судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 7 000, 00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредіплюс» (далі ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс») та відповідачем в електронному вигляді укладено кредитний договір про споживчий кредит №166242, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 13 334,00 грн та зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. 16.04.2025 року між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, однак відповідач не виконав умови договору належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка на момент подання позовної заяви становить 22 391,04 грн, з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 13 334,00 грн; - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7 806,04 грн; заборгованість по комісії - 501, 00 грн; заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) - 750,00 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував, не здійснив погашення існуючої в нього заборгованості, і має непогашену заборгованість. Тому позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом, з метою захисту своїх прав та просить стягнути з відповідача заборгованість саме у розмірі 21 641,04 грн, з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 13 334,00 грн; - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7 806,04 грн; заборгованість по комісії - 501, 00 грн. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 30.12.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також цією ж ухвалою витребувано з АТ «ТАСКОМБАНК» інформацію: - чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка № [NUMBER] ?; - чи надходили у період з 03.01.2025 по 08.01.2025 року на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] кошти в сумі 10 000,50 грн? - чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] ? Крім цього, у разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] , за період з 03.01.2025 по 08.01.2025 року у сумі 10000,50 грн, витребувати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення) або інших, прирівняних до них документів (довідки/листи), що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] . Витребувана інформація надійшла до суду 29.01.2026 року. Представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача та задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 03.01.2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» та відповідачем, на підставі заяви останнього на видачу кредиту №100732647 від 03.01.2025 року, укладено договір про споживчий кредит №166242 (далі кредитний договір), який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.31, 34-43). Відповідно до п.2.2.1 кредитного договору сума кредиту становить 13 334,00 грн, яка надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 10 000 грн 50 коп. на рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 3 333 грн 50 коп. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Згідно п.2.3 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.2.4 кредитного договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Відповідно до п.2.5 кредитного договору комісія за надання кредиту складає 3 333,50 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника, або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Згідно п.2.6 кредитного договору загальний строк кредитування за цим договором складає 84 дні, з 03.01.2025 року (дата надання кредиту) по 28.03.2025 року. Відповідно до п.4.1 кредитного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов цього договору, кредитодавець з дотриманням вимог законодавства, має право здійснювати врегулювання простроченої заборгованості та/або стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або відступати, передавати свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб без згоди позичальника. 03.01.2025 року відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором графік платежів, який є додатком до кредитного договору (а.с.43 зворот). Також, у паспорті споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), який підписаний відповідачем 03.01.2025 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором, зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація (а.с.32-33). ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується інформацією наданою АТ «ТАСКОМБАНК» від 22.01.2026 року №480/47.7.- БТ на виконання ухвали суду (а.с.80-82). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, здійсненим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс», загальна заборгованість відповідача станом на 03.04.2025 року становить 22 391,04 грн, з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 13 334,00 грн; - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7 806,04 грн; заборгованість по комісії - 501, 00 грн; заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) - 750,00 грн (а.с.57). 16.04.2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу №16042025 (а.с.7-11). Пунктом 2.1 договору факторингу визначено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.4.1 договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог та акту приймання-передачі реєстру, по формі встановленій у відповідних додатках. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на виконання договору факторингу №16042025 підписали реєстр прав вимог №3 від 04.06.2025 року та акт приймання-передачі реєстру прав вимог №3 від 04.06.2025 року до договору факторингу №16042025, за яким від ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №166242 від 03.01.2025 року у розмірі 22 391,04 грн, з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 13 334,00 грн; - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7 806,04 грн; заборгованість по комісії - 501, 00 грн; заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) - 750,00 грн (а.с.60-61). Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті №464 від 05.06.2025 року, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перерахувало на рахунок ТОВ «Фінансова Компанія «Кредіплюс» грошові кошти у сумі 1 157 926 грн 48 коп. як оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №16042025 (а.с.59). Як слідує із виписки з особового рахунку за кредитним договором, складеної ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за період з 04.06.2025 року по 01.11.2025 року загальна заборгованість станом на 01.11.2025 року становить 21 641 грн 04 коп., з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 13 334,00 грн; - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7 806,04 грн; заборгованість по комісії - 501, 00 грн (а.с.56). Саме таку суму заборгованості просить позивач стягнути з відповідача у своєму позові. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1, ч.3, ч.4, ч.5 ст.11 Закону України ''Про електронну комерцію'' пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п.п. 6, 12 ч.1 ст.3 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з ч.12 ст.11 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст.12 Закону України ''Про електронну комерцію'' визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України ''Про електронний цифровий підпис'', за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надані копії договорів факторингів містять підписи сторін, які підтверджують укладення договорів та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» (первісного кредитора) до позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Суд вважає, що копії договорів факторингу та витяги з реєстрів боржників додані до них є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст. 3, 12, 13, 20 ЦК України, ст.ст.12, 13, 44 ЦПК України). Договір про споживчий кредит № 166242 від 03.01.2025 року, містять істотні умови кредитного договору, підписаний відповідачем, тому є належним доказом виникнення між відповідачем та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», яке є правонаступником первісного стягувача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» за вищевказаним кредитним договором. Тобто, з матеріалів справи та розрахунку заборгованості наданого стороною позивача вбачається, що відповідач отримав кошти, користувався ними, однак порушив умови кредитного договору та не виконав своїх зобов`язань перед позивачем, не повернувши отримані в кредит кошти та нараховані проценти в строк та на умовах передбачених кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором про споживчий кредит №166242 від 03.01.2025 року, яка станом становить 22 391,04 грн, з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 13 334,00 грн; - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7 806,04 грн; заборгованість по комісії - 501, 00 грн; заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) - 750,00 грн, що підтверджується наданими суду доказами по справі. Проте, так як позивач у своєму позові просить суд стягнути заборгованість з відповідача у сумі 21 641 грн 04 коп., з яких: - заборгованість по тілу кредиту - 13 334,00 грн; - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7 806,04 грн; заборгованість по комісії - 501, 00 грн, тобто меншій, ніж встановлено судом за матеріалами справи, а суд не може виходити за межі позовних вимог, а тому вважає за необхідне стягнути заборгованість саме в такій сумі, в якій просить позивач. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вищевказаним договором не виконав. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги на наданий розрахунок боргу, судом не встановлено. Як видно із змісту матеріалів справи, відповідач не виконав своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка у нього виникла, добровільно у повній мірі на час розгляду справи ним не погашена ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов відповідачем надано не було. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025р., укладеного між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським бюро «Соломко та партнери» (а.с.54-55), додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025р., а саме Протокол погодження вартості по слуг до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025р. (а.с.55-зворот), копію Додаткової угоди № 25770876249 від 11.09.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025р. (а.с.53), копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 року, яким визначено детальний перелік проведеної роботи, внаслідок чого вартість наданої правничої допомоги позивачу адвокатом становить 7 000,00 грн, з яких: 5000,00 грн за складання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, 1000,00 грн за вивчення матеріалів справи, 500,00 грн за підготовку адвокатського запиту, 500,00 грн за підготовку та подачу клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів (а.с.52), копію довіреності від 10.09.2025р. (а.с.50), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.14 зворот), копію ордеру серії АІ №2004312 від 10.09.2025р. (а.с. 15). Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги час розгляду справи, яка не є складною, час витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 4 000,00 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» сплатив судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп, ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №32995 від 26.12.2025 року (а.с.1). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved