Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

З Салтівського районного суду м. Харкова, на підставі ухвали від 15.01.2026 за підсудністю надійшла вищезазначена цивільна справа, в якій позивач [PERSON] , просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 21 травня 2021 року Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 589. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2021 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони з травня 2025 року не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, почуття та спільні інтереси відсутні. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, тому просив розірвати шлюб, судові витрати покласти на нього. Ухвалою суду від 09.02.2026 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] в не з`явився, Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає, не заперечує проти його заволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 травня 2021 року Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 589 ( копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.05.2021). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, фактично сім`я припинила своє існування. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved