Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 002/198266446-СК_SB від 03.04.2023 в розмірі 39612,20 грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 23681,07 грн, за відсотками 15931,12 грн, а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2023 між банком і відповідачкою був укладений кредитний договір, на умовами якого [PERSON] відкритий поточний рахунок [NUMBER] , наданий кредит в межах встановленого кредитного ліміту в сумі 24 000,00 грн з процентною ставкою 59% річних строком на 12 місяців з автоматичноюпролонгацією на такий же строк. АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачці можливість користуватись кредитними коштами. У порушення умов укладеного кредитного договору відповідачка свої зобов`язання в повному обсязі належним чином не виконує, кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь. ІІ. Процедура та позиції сторін Відповідно до ухвали суду від 29.12.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 12.01.2026 [PERSON] направила відзив на позовну заяву (а.с. 221-241), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також стягнути з АТ «Таскомбанк» на її користь 11510,19 грн, з яких надмірно сплачені кошти по тілу кредиту 2647,87 грн та надмірно сплачені відсотки в сумі 8862,32 грн. Відповідачка не погоджується із сумою заборгованості, посилається на те, що позивачем не в повному обсязі враховані здійснені нею проплати за договором. Так, 22.07.2024 вона сплатила 2268,95 грн, натомість позивач в розрахунку зарахував проплату в сумі 2000,00 грн, 19.11.2024 вона сплатила 818,92 грн, позивачем зараховано лише 500,00 грн, тобто АТ «Таскомбанк» помилково не зарахував в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту 587,47 грн. Відповідачка вважає, що нею зайво сплачені кошти в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту в сумі 2647,87 грн, оскільки згідно з наданим позивачем розрахунком за тілом кредиту вона сплатила 26647,87 грн, в той же час кредитні кошти отримала в сумі 24000,00 грн, а тому утворилась переплата (26647,87-24000,00). Щодо нарахування відсотків відповідачка зазначила, що 15.11.2023 вона уклала шлюб зі [PERSON] , прізвище з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». З 26.02.2022 її чоловік проходить військову службу у Збройних Силах України, а тому згідно з п. 15 ч.1 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підстави для нарахування та стягнення з неї відсотків за користування кредитними коштами, починаючи з 15.11.2023 відсутні, адже вона є членом сім`ї військовослужбовця. [PERSON] зазначила, що відсотки правомірно нараховані лише за період з 03.04.2023 по 14.11.2023, їх розмір, згідно з долученим позивачем розрахунком, становить 5511,69 грн. Відповідачка зазначила, що за весь період користування нею кредитними коштами вона сплатила нараховані відсотки в сумі 14374,01 грн, тобто фактично виникла переплата в розмірі 8862,32 грн (14374,01 грн (сплачені відсотки) -5511,69 грн (відсотки, нараховані за період з 03.04.2023 по 14.11.2023)). Підсумовуючи викладене, [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача переплачені грошові кошти в рахунок тіла кредиту в розмірі 2647,87 грн та зайво сплачені відсотки в сумі 8862,32 грн, що разом встановить 11509,79 грн. Інші заяви по суті справи до суду не надходили. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За правилами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що 03.04.2023 [PERSON] підписала Заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, в якій просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні [NUMBER] для власних потреб, зберігання коштів, виконання платіжних операцій, оформити на її ім`я платіжну картку Master Card World Contacrless, а також встановити кредитний ліміт на споживчі цілі в межах максимального ліміту 200 000,00 грн зі строком користування 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації на той самий строк з процентною ставкою 59 % річних (а. с. 5-8). З довідки АТ «Таскомбанк» вбачається, що [PERSON] з 03.04.2023 є власником поточного рахунку у валюті гривня [NUMBER] , який відкритий до Заяви-Анкети на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування за номером кредитного договору № 002/19826646-СК_SB від 03.04.2023, № картки [NUMBER] , відкритого в АТ «ТаскомБанк» (а. с. 12). Позивачем були виконані умови договору, відкритий відповідачу поточний рахунок та видана платіжна карта, надана можливість користуватись кредитними коштами. Долучена до позовної заяви виписка по особовому рахунку кредитного договору свідчить про те, що [PERSON] користувалась кредитними коштами, здійснювала платежі за договором, частково погашала заборгованість (а.с. 21-98). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку з одруженням (а.с.227-228). У відзиві на позовну заяву відповідачка не заперечувала факт укладення кредитного договору № 002/19826646-СК_SB від 03.04.2023, отримання кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 24000,00 грн. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду розрахунок, зі змісту якого вбачається, що станом на 02.09.2025 утворилась заборгованість за тілом кредиту 23681,08 грн, за процентами 15931,12 грн (а.с. 19-20, 237-239). Перевіривши наданий представником позивача розрахунок в частині нарахування заборгованості за тілом кредиту та відсотками, суд не в повній мірі погоджується з ним з огляду на таке. Зі змісту долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка здійснювала платежі за договором, сплачувала тіло і відсотки. Судом встановлено, що 22.07.2024 [PERSON] здійснила платіж на суму 2268,95 грн в рахунок тіла кредиту, при цьому банком зарахована сума лише 2000,00 грн; 19.11.2024 відповідачка сплатила в рахунок погашення тіла кредиту 818,92, зараховано було лише 500,00 грн (а.с. 237-239). Отже, з незрозумілих причин позивач не зарахував в рахунок сплати заборгованості 587,87 грн. Представник АТ «Таскомбанк» відповідь на відзив не направив, доводи [PERSON] в цій частині не спростував. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту становить 23093,21 грн (23681,08 грн (сума, заявлена до стягнення) - 587,87 грн (сума не зарахованих платежів), яка підлягає стягненню з відповідачки, оскільки вона допустила неналежне виконання грошового зобов`язання, отримавши кредитні кошти - своєчасно їх не повернула. Також суд вважає за необхідне зазначити, що у наданому позивачем розрахунку наявна математична помилка в графі 12 сплачено основного боргу, оскільки загальна сума зазначена 18391,45 грн, в той же час при здійсненні додавання всіх наведених в цій графі сум, підсумок становить 26647,87 грн, а не 18391,87 грн (а.с. 237-239). Усунення вказаної помилки також підтверджує наявність заборгованості за тілом кредиту в сумі 23093,21 грн (49741,08 грн загальні витрати за кредитом (графа 16 розрахунку) 26647,87 грн сплачені кошти на погашення основного боргу (графі 14 розрахунку)). Суд відхиляє доводи відповідачки, що нею здійснена переплата за тілом кредиту в сумі 2647,87 грн, оскільки вона сплатила в рахунок повернення тіла кредиту 26647,87 грн, а кредитний ліміт був наданий в сумі 24000,00 грн з огляду на таке. Відповідачка отримала можливість користуватися банківською картою і отримала кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту на банківську карту. Тобто за умовами договору в межах строку кредитування відповідачка мала можливість неодноразово користуватись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, сплачувати тіло і вчергове ним користуватися. Таким чином, сплата коштів в розмірі 26647,87 не свідчить про те, що нею здійснена переплата і в неї відсутній обов`язок повернути використаний кредитний ліміт. Судом не встановлено, що відповідачка на виконання умов договору повернула позивачу отримані кредитні кошти в сумі 23093,21 грн. Щодо вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом Звертаючись до суду з позовом АТ «Таскомбанк» просить стягнути з відповідачки відсотки, нараховані за період з 03.04.2023 по 01.09.2025 в розмірі 15931,12 грн. У відзиві на позовну заяву відповідачка посилалась на те, що її чоловік проходить службу в Збройних Силах України, а тому з моменту укладення нею шлюбу банком відсотки нараховані неправомірно. Відповідачка вказала, що відсотки можуть бути нараховані банком лише в період з 03.04.2023 по 14.11.2023, які становлять 5511,69 грн, просила враховувати здійснені нею проплати в рахунок погашення відсотків в розмірі 14374,01 грн. Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З поданих відповідачем документів вбачається, що 15.11.2023 [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON] , що підтверджується змістом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.227-228). Зі змісту довідки військової частини [NUMBER] № 2912 від 07.10.2024 вбачається, що старший солдат [PERSON] проходить службу за призовом під час мобілізації на особливий період з 26.02.2022 (а. с. 235). Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] №9280 від 15.07.2026 старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації в військовій частині [NUMBER] (а.с. 236). З долучених до відзиву на позовну заяву документів вбачається, що 15.11.2023 відповідачка уклала шлюб, її чоловік є військовослужбовцем, з цієї дати на неї розповсюджуються пільги, передбачені нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відтак вона як дружина військовослужбовця звільняється від нарахування відсотків за користування кредитом. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості вбачається, що відсотки нараховані за період з 03.04.2026 по 01.09.2025 в розмірі 30305,13 грн; у період з 03.04.2023 по 14.11.2023 (до укладення шлюбу) відсотки нараховані в розмірі 5511,69 грн; за період користування кредитними коштами відповідачка сплатила відсотки в сумі 14374,01. З огляду на те, що з 15.11.2023 відповідачка має пільги і звільняється від нарахування відсотків, то правомірним є нарахування відсотків лише в сумі 5511,69 грн, яке здійснене станом на 15.11.2023. Таким чином, відповідачка переплатила відсотки в розмірі 8862,32 грн (14374,01 грн 5511,69 грн). Судом встановлено, що з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 23093,21 грн. Беручи до уваги те, що суд дійшов висновку, що відповідачка переплатила відсотки в розмірі 8862,32 грн, суд вважає за можливе зарахувати ці кошти в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, а відтак залишок боргу за тілом кредиту становитиме 14230,89 грн (23093,21 грн 8862,32 грн). Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку нормам матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково з підстав, наведених вище по тексту рішення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14230,89 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом позов задоволений частково, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 872,06 грн (36%х2422,40 грн).

Outcome: dismissed