Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного Договору № 4277602 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (торгова марка «Credit7») та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 7500,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). 20.01.2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було укладено Додатковий договір до Кредитного договору згідно, якого сума кредиту була збільшена до 12500,00 гривень. Кредитний договір та Додатковий договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20.11.2023 року, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://credit7.ua/pro-nas/. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 6.1.16, 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав його 07.01.2024 року о 13:56:07 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 35118, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти у розмірі 7500,00 гривень були перераховані відповідачу 07.01.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк». Додатковий договір був підписаний 20.01.2024 року о 18:23:14 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 83622, надісланий на номер телефону відповідача. Кредитні кошти у розмірі 5000,00 гривень, згідно Додаткового договору були перераховані відповідачу 20.01.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк». 26.08.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 26/08/2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №4277602 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.01.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». У зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань, заборгованість за Кредитним договором станом на 26.08.2024 року становить 83562,65 гривень, яка складається з: - 12500,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 71062,65 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 07.01.2024 року по 26.08.2024 року (включно); - 0,00 гривень - заборгованість за штрафом відповідно до п. 5.4.1 Кредитного договору. Заборгованість за вищевказаним кредитним договором не погашена, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення цих коштів з відповідача. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» код ЄДРПОУ 41915308, заборгованість за Договором № 4277602 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.01.2024 року у розмірі 83562,65 гривень, яка складається з: -12500,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 71062,65 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 07.01.2024 року по 26.08.2024 року (включно); - 0,00 грн. - заборгованість за штрафом відповідно до п.5.4.1 Кредитного договору, а також судові витрати у розмірі 2422,40 гривень та 10000,00 гривень витрат на правову допомогу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 року справу №502/2785/24 передано для розгляду судді Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 12.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. На підставі розпорядження керівника апарату суду № 261/2026 від 18.02.2026 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа №502/2785/24 передана на розгляд судді Кілійського районного суду Одеської області Масленикову О.А. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 25.02.2026 року цивільну справу № 502/2785/24 прийнято до свого провадження. Враховуючи, що представник позивача в позові зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані сторонами заяви по суті справи та надані і витребувані докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: відповідно до укладеного Договору № 4277602 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (торгова марка «Credit7») та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 7500,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). 20.01.2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було укладено Додатковий договір до Кредитного договору згідно, якого сума кредиту була збільшена до 12500,00 гривень. Кредитний договір та Додатковий договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20.11.2023 року, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://credit7.ua/pro-nas/. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 6.1.16, 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав його 07.01.2024 року о 13:56:07 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 35118, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти у розмірі 7500,00 гривень були перераховані відповідачу 07.01.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк». Додатковий договір був підписаний 20.01.2024 року о 18:23:14 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 83622, надісланий на номер телефону відповідача. Кредитні кошти у розмірі 5000,00 гривень, згідно Додаткового договору були перераховані відповідачу 20.01.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Ощадбанк». 26.08.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 26/08/2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №4277602 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.01.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». У зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань, заборгованість за Кредитним договором станом на 26.08.2024 року становить 83562,65 гривень, яка складається з: - 12500,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 71062,65 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 07.01.2024 року по 26.08.2024 року (включно); - 0,00 гривень - заборгованість за штрафом відповідно до п. 5.4.1 Кредитного договору. Згідно інформації АТ «Державний ощадний банк України» за вих. № 46/1211/58966/2025/БТ від 21.05.2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відкрито банківський рахунок № [NUMBER] (UAH), який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . Згідно анкетних даних, які містяться в юридичній справі клієнта, фінансовим номером [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) було визначено номер телефону [NUMBER] . Згідно інформації щодо руху грошових коштів по вищезазначеному рахунку за період часу з 07.01.2024 року по 12.01.2024 року та з 20.01.2024 року по 25.01.2024 року вбачається, що 09.01.2024 року о 04:57:19 годині наявний запис про зарахування переказу на рахунок в сумі 7500,00 гривень та 22.01.2024 року о 04:10:33 годині запис про зарахування переказу на рахунок в сумі 5000,00 гривень, /а.с.60-63/. При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір, що є предметом судового дослідження, був вчинений в електронній формі. А тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції Закону, чинній на час укладення правочину) електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції Закону, чинній на час укладення правочину). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] виконав алгоритм дій, направлених на укладення електронного кредитного договору та набуття прав та обов`язків позичальника. Виконання вказаного алгоритму дій відповідачем свідчить про укладення електронного кредитного договору з дотриманням передбачених законом вимог. Аналогічні правові висновки висловлював й Верховний Суд у подібних справах, зокрема у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, від 12 серпня 2022 року у справі № 234/7297/20. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Зі свого боку [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, отже до позивача, як фактора, перейшли всі права кредитора, що виникли з кредитного договору №4277602 від 07.01.2024 року, у тому числі право вимоги сплати заборгованості за кредитним договором, що підтверджується долученими до позову договором факторингу. Доказів спростування факту отримання відповідачем в борг коштів та факту укладення договору, стороною відповідача суду надано не було. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З досліджених матеріалів справи встановлено, що на підтвердження укладення кредитного договору наявні докази, які містять всі істотні умови, зокрема суму кредиту, строк користування кредитом, процентну ставка за користування кредитом, графік платежів, які відповідач підписав власноручним електронним підписом, а тому суд вважає, що відповідач підписавши кредитний договір, був проінформований про всі істотні його умови, проте своєчасно і в повному обсязі не виконав, взяті на себе зобов`язання, та приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року за єдиним унікальним номером судової справи 826/1216/16 та номером провадження 11-562ас18, й додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 755/9215/15-ц та номером провадження 14-382цс19. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень, представником позивача надано договір № 02/08/2024 від 02.08.2024 року про надання юридичних послуг; свідоцтво Руденкр К.В. про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2412 від 23.10.2018 року, довіреність, видану ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» адвокату Руденку К.В., акт приймання-передачі наданих послуг № 7 від 02.08.2024 року до договору № 02/08/2024 від 02.08.2024 року про надання юридичних послуг; - витягу з Реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 7 від 02.08.2024 року. Таким чином, зважаючи на складність справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт адвокатом Руденком К.В., принципи співмірності, розумності та реальності витрат, враховуючи, що справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 гривень, що буде за даних обставин справи співмірним і розумним розміром відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, відповідачем доводи позову не спростовані та не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, а відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved