Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У грудні 2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») Король В.А. звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 43 893 грн, а саме: за кредитним договором № 841101496 від 01.06.2019 року в розмірі 12 871 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 871 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 8857425 від 10.02.2025 року в розмірі 31 022 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 776 грн сума заборгованості за відсотками; 15 866 грн неустойка; 1 380 грн комісія за надання кредиту, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 01.06.2019 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») був укладений кредитний договір № 841101496, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом, відтвореним з використанням одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланим йому кредитодавцем на номер мобільного телефону. За договором № 841101496 від 01.06.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредит в сумі 5 000 грн строком на 18 днів, тобто до 19.06.2019 року, на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1,19% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, до закінчення строку кредиту, тобто до 19.06.2019 року. За понадстрокове користування кредитом проценти нараховуються в розмірі 1,70 % за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту, а правила нарахування процентів за ставкою 1,19 % в день скасовуються. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі - ТОВ «Таліон плюс») укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон плюс» за плату права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 03 січня 2019 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20190103, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, і, зокрема, право вимоги за договором № 841101496 від 01.06.2019 року до відповідача на суму 12 871 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 871 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 10.02.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8857425, який було підписано електронним підписом позичальника. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №7 від 26.06.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31 022 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 776 грн сума заборгованості за відсотками; 15 866 грн неустойка; 1 380 грн комісія за надання кредиту. На підставі зазначеного представник позивача просить стягнути з відповідача загальну заборгованість за договорами у розмірі 43 893 грн, а також стягнути 3 028 грн понесених позивачем судових витрат. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29.12.2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29.12.2025 року, не скористався. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 3-6, ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом встановлено, що 01.06.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») укладений договір № 841101496. Відповідно до умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало [PERSON] кредит у розмірі 5 000 грн строком на 18 днів до 19.06.2019 року (п.п.1.2, п.п. 1.3 договору). [PERSON] зобов`язався повернути кредит до 19.06.2019 року, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,19% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту 19.06.2019 року (п.1.4 договору). Згідно додатку № 1 до договору № 841101496 від 01.06.2019 року, сукупна вартість кредиту складає 121,42% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 6 071 грн (у грошовому вираженні) та включає в себе: 5 000 грн тіло кредиту, 1 017 грн проценти за користування кредитом (графік розрахунків). За понадстрокове користування кредитом проценти нараховуються в розмірі 1,70 відсотків за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту, а правила нарахування процентів за ставкою 1,19 % в день скасовуються (п. 4.2 Договору). У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку заборгованості за договором № 841101496 від 01.06.2019 року вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором складає 12 871 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 871 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до положень ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі - ТОВ «Таліон плюс») укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало (відступило) ТОВ «Таліон плюс» за плату права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» прийняло належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. 03 січня 2019 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20190103, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. З Витягу з Реєстру прав вимоги № 8 від 28.05.2020 року за договором факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за договором № 841101496 від 01.06.2019 року до відповідача [PERSON] в сумі 12 871 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 871 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідач на користь нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» кредитного зобов`язання не виконав. Судом також встановлено, що 10.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії (Надійний) № 8857425 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 608360, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав [PERSON] кредит у розмірі 8 000 грн, шляхом перерахунку на рахунок (реквізити платіжної картки № [NUMBER] ), що підтверджується довідкою від 10.11.2025 ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС»), на власні потреби не пов`язані з підприємницькою діяльністю, на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач зобов`язався повернути кредит у погоджений умовами договору строк (360 днів) та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 0,95% в день, реальна річна процентна ставка 4458,91 % річних, комісію за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому еквіваленті 1 380 грн. У випадку невиконання позичальником умов договору, позичальник зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі 400 грн в день (п 9.6 договору). Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором кредитної лінії №8857425 від 10.02.2025 року щодо сплати суми кредиту та комісії не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 31 022 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 776 грн сума заборгованості за відсотками; 15 866 грн неустойка; 1 380 грн комісія за надання кредиту 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №7 від 26.06.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31 022 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 776 грн сума заборгованості за відсотками; 15 866 грн неустойка; 1 380 грн комісія за надання кредиту. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, тому заборгованість за договором є доведеною та обґрунтованою. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині суми заборгованості за основною сумою боргу у сумі 8 000 грн, суми заборгованості за відсотками у сумі 5 776 грн та за комісією у сумі 1 380 грн. Таким чином, загальна заборгованість відповідача за договором кредитної лінії №8857425 від 10.02.2025 року становить 15 156 грн та вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо стягнення суми заборгованості по неустойці, суд керується наступним. Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки заборгованість за неустойкою нараховані у період дії в Україні воєнного стану, то [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь позивача. При виборі й застосуванні норми права до зазначених правовідносин суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі №161/11703/22. Тому, у суду наявні підстави для відмови щодо стягнення неустойки за договором кредитної лінії №8857425 від 10.02.2025 року в сумі 15 866 грн, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог у цій частині. З огляду на викладене, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 841101496 від 01.06.2019 року в розмірі 12 871 грн доведена, а за договором кредитної лінії №8857425 від 10.02.2025 року доведена в загальній сумі 15 156 грн, що в загальному становить суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі 28 027 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 43 893 грн, а задоволено на суму 28 027 грн, тобто на 63,85% (28 027 х 100 : 43 893). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 933,37 грн (3 028 грн х 63,85%) судового збору.

Outcome: partial