Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач ТДВ «Страхова група «ОБЕРІГ» звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначив, що 03.02.2022 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ГАЗ 330202 414 ЗНГ, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та KIA CERATO, д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Судом відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. ДТП сталася внаслідок того, що відповідач перед початком руху не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого під час руху у автомобіля відірвались два спарені колеса задньої осі, які пошкодили інші транспортні засоби. Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP-206219260. Відповідно до Ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу KIA CERATO, д/н [NUMBER] , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ складає 21572,97 грн. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 23.05.2022 між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 17072,97 грн. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 17072,97 грн отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування. 02.05.2024 [PERSON] було направлено досудову вимогу про виплату грошових коштів, однак станом на дату подання даної позовної заяви кошти ним не сплачені. За період з 19.05.2024 по 04.08.2025 позивачем відповідачеві нараховані також інфляційні втрати в сумі 2879,21 грн, пеня 5823,87 грн, 3% річних 620,77 грн. Просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти в розмірі 26396, 82 грн, з яких: сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 17072,97 грн; інфляційні втрати в розмірі 2879,21 грн; пеня в розмірі 5283,87 грн; 3% річних в розмірі 620,77 грн, а також вирішити питання відшкодування судових витрат. ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи Відзиву на позов відповідачем суду не надано. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи не заявлене, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Справа надійшла 08.10.2025 з Біляївського районного суду Одеської області для розгляду за підсудністю відповідно до ухвали від 29.08.2025 та була автоматично розподілена між суддями 09.10.2025. Ухвалою від 15.10.2025 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також даною ухвалою встановлене відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлене позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь протягом днів, що залишились з моменту отримання відповіді на відзив до початку розгляду справи по суті. Правом подати відзив відповідач [PERSON] не скористався. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2022 у справі №523/2861/22, яка набрала законної сили 10.05.2022, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України за те, що 03.02.2022 близько 15-00 він, керуючи автомобілем ГАЗ, д/н [NUMBER] , по вул. Миколаївська дорога, 307Б, в м. Одесі не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки ХЮНДАЙ, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем марки КІА, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на 03.02.2022 була застрахована в ТДВ СГ «ОБЕРІГ» полісом [NUMBER] , за яким забезпеченим транспортним засобом є ГАЗ, д/н [NUMBER] , страхова сума (ліміт відповідальності) страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн, франшиза 1500,00 грн. Автомобіль КІА, д/н [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить [PERSON] . 23.05.2022 [PERSON] подано до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» заяву про страхове відшкодування. Протоколом огляду транспортного засобу від 09.02.2022 встановлені спричинені внаслідок ДТП механічні пошкодження автомобіля КІА, д/н [NUMBER] . Згідно з ремонтною калькуляцією №36914 від 12.02.2022 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу KIA, д/н [NUMBER] , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ складає 21572,97 грн. Страховим актом №36914/1 від 01.06.2022 ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» визнало заявлену [PERSON] подію страховим випадком та платіжною інструкцією №3102 від 02.06.2022 перерахувало на його користь 17072,97 грн страхового відшкодування. 01.05.2024 позивачем [PERSON] направлено вимогу про виплату грошових коштів, сплачених в якості страхового відшкодування в сумі 17072,97 грн, відомості про реагування відповідачем на вимогу в матеріалах справи відсутні. За розрахунком позивача за період з 19.05.2024 по 04.08.2025 через несплату відповідачем грошових коштів інфляційні втрати складають 2879,21 грн, пеня 5823,87 грн, 3% річних 620,77 грн. V. Норми права, що регулюють спірні правовідносини, та оцінка суду Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою статті 1191 ЦК України унормовано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з положеннями ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що позивач виконав своє зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування за фактом ДТП за участю забезпеченого Полісом ЕР №206219260 транспортного засобу КІА, сплативши [PERSON] грошові кошти в сумі 17072,97 грн. Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право зворотної вимоги до винуватця ДТП відповідача у справі [PERSON] . Доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не надано. На підставі наведеного суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заявлена позивачем сума страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 17072,97 грн, а також нараховані позивачем за період з 19.05.2024 по 04.08.2025 через несплату відповідачем грошових коштів інфляційні втрати в сумі 2879,21 грн, пеня 5823,87 грн, 3% річних 620,77 грн, контррозрахунку яких відповідачем не надано. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесені витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу договір про надання професійної правничої допомоги від 16.07.2025, укладений з ФОП-адвокатом Войціховським А.В., п.4.4.1 якого сторонами узгоджена вартість послуг адвоката з підготовки та направлення позовної заяви в сумі 7300,00 грн. Пунктом 4.5 договору визначено, що оплата за даним договором здійснюється не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання клієнтом від виконавця інформації щодо набрання законної сили судовим рішенням, яке ухвалено на користь клієнта, якщо інше не погоджено сторонами. Також наданий Акт прийому-передачі наданих послуг №36914 від 06.08.2025 на вказану суму, підписаний сторонами договору. З урахуванням незначної складності даної справи, наявність сталої судової практики з розгляду даної категорії справ, враховуючи ціну позову та співвідношення з нею заявленої суми витрат на правничу допомогу, суд вважає, що вказані витрати в сумі 7300,00 грн є завищеними та не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру, тому підлягають зменшенню. Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18). У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved