Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати право власності на автомобіль SUBARU FORESTER, легковий 2013 року випуску, об`єм двигуна 1998 номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 03.08.2013 року, в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] , який помер [INFO] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача відкрилася спадщина, до складу якої увійшов вказаний автомобіль SUBARU FORESTER. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, який на момент смерті спадкодавця проживав разом із ним, що підтверджується довідкою ЦНАП Авдіївської міської ради, а отже, прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Спадкова справа №64873947 була вчасно заведена приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Лук`янець Л.В. Однак, у зв`язку зі збройною агресією РФ та веденням активних бойових дій на території м. Авдіївка, діяльність вказаного нотаріуса була призупинена, а доступ до оригіналів документів спадкової справи та правовстановлюючих документів на автомобіль (свідоцтва про реєстрацію) наразі відсутній. Документи до державного архіву не передавалися через окупацію та бойові дії. Звернувшись до Першої Золотоніської державної нотаріальної контори для завершення спадкування, позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки без оригіналів документів на транспортний засіб нотаріус не має повноважень видати свідоцтво. Враховуючи вказані обставини позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 07.07.2025 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання, роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву. Правом на подачу відзиву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Ухвалою суду від 03.12.2025 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав у повному обсязі. Судом встановлено, що [INFO] в м. Авдіївка Донецької області помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є сином померлого, що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] ). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Частиною 1 та 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Отже судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, а оскільки за свого життя останній заповіту не склав, тому спадкування здійснюється у порядку визначеному законом. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як зазначено вище, позивач є сином померлого, тобто відноситься до першої черги права на спадкування за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що на момент смерті [PERSON] позивач проживав разом із ним, що підтверджується матеріалами справи (Довідкою про склад сім`ї, яка видана ЦНАП Авдіївської міської ради. Більше того, факт прийняття спадщини та статус позивача як законного спадкоємця першої черги (сина померлогоої) зафіксований Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.08.2024 року (спадкова справа №68/2024, зареєстровано в реєстрі за №1617), виданим державним нотаріусом Першої Золотоніської державної нотаріальної контори. Згідно з цим свідоцтвом [PERSON] успадкував право на 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку загальною площею 0,05 га, кадастровий номер 1410200000:01:001:0022. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Це означає, що прийнявши частину спадщини (зокрема, право на земельну частку), спадкоємець вважається таким, що прийняв усе спадкове майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. Право спадкування тісно пов`язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із найпоширеніших способів набуття права власності і відповідно є захистом цього права. Фактично спадкування це правонаступництво, за яким відбувається перехід прав та обов`язків від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), визначених або самим спадкоємцем за життя (заповіт ), або які стали такими за законом. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] позивач у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Лук`янець Л.В., якою 10.10.2019 було заведено спадкову справу №64873947. Даний факт підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Однак, завершення процедури спадкування у позасудовому порядку виявилося неможливим з обставин, що мають характер непереборної сили. Як вбачається з матеріалів справи, місто Авдіївка Донецької області, де зберігалися матеріали спадкової справи та оригінали правовстановлюючих документів на автомобіль (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] ), наразі включено до Переліку територій, на яких ведуться активні бойові дії (згідно з Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309). Відповідно до відповіді Східного міжрегіонального управління юстиції, діяльність приватного нотаріуса Лук`янець Л.В. була призупинена з 30.12.2022 року через збройну агресію РФ, а документи нотаріального діловодства до Донецького державного нотаріального архіву передані не були у зв`язку з небезпекою для життя та відсутністю логістичних шляхів евакуації архіву з зони бойових дій. При зверненні позивача до Першої Золотоніської державної нотаріальної контори з метою завершення спадкування, державним нотаріусом Колосовською С.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2024 року. Підставою для відмови стала відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на транспортний засіб (свідоцтва про реєстрацію), що унеможливлює ідентифікацію об`єкта спадкування та перевірку відсутності обтяжень у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.09.2024).. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови, нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок № 296/5), в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Спадкова справа підлягає обов`язковій реєстрації у книзі обліку і реєстрації спадкових справ, Алфавітній книзі обліку спадкових справ та у Спадковому реєстрі. В умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу. Якщо за результатами перевірки відомостей Спадкового реєстру встановлено наявність раніше заведеної спадкової справи, заведена без використання Спадкового реєстру спадкова справа передається до нотаріуса, яким раніше заведено спадкову справу, в порядку, передбаченому підпунктом 2.7 цього пункту. Якщо наявність такої справи не встановлено, здійснюється реєстрація спадкової справи в Спадковому реєстрі. Згідно з п. 4.14 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку №296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п. 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Досліджуючи питання належності спірного майна спадкодавцеві на момент його смерті, суд враховує відомості, надані Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях у відповідь на запит (Лист від 22.05.2025 за №31/31/14/511-аз/05-2025-512-2025). Згідно з офіційними даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 21.05.2025 за гр. [PERSON] зареєстровано, в тому числі автомобіль SUBARU FORESTER, кузов № [NUMBER] . Реєстрація транспортного засобу в Єдиному державному реєстрі МВС є актом державного визнання права власності конкретної особи на цей об`єкт. Оскільки запис у реєстрі є чинним та ніким не оспореним, [PERSON] на момент смерті вважався повноправним та законним власником вказаного автомобіля. У своєму листі Сервісний центр МВС надав роз`яснення, що для перереєстрації транспортного засобу в порядку спадкування наявність оригіналу свідоцтва про реєстрацію (техпаспорта) не є обов`язковою, якщо право спадкоємця підтверджено належним документом (зокрема, рішенням суду або свідоцтвом про право на спадщину), де вказані повні реквізити автомобіля. Суд бере до уваги, що згідно з п. 8 Порядку №1388, отримати дублікат свідоцтва на ім`я померлої особи неможливо. Це підтверджує, що позивач опинився у ситуації, коли він не може відновити втрачений документ у позасудовому порядку через смерть власника та призупинення роботи нотаріуса в зоні бойових дій. Враховуючи, що право власності спадкодавця на автомобіль підтверджено витягом з державного реєстру, а компетентний орган (СЦ МВС) підтвердив можливість перереєстрації майна без фізичного наявності техпаспорта за умови наявності правовстановлюючого документа, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на іншу частини спадщини за законом, позивач позбавлений можливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивач має право на спадщину за законом, належним чином прийняв її у встановленому порядку, однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на транспортний засіб, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене та

Outcome: approved