Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

До Новокодацького районного суду міста Дніпра через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] адвоката Мажари Н.І. надійшла вищезазначена позовна заява. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, про що Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 55. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з 2023 року шлюбні стосунки фактично припинені,спільного господарства не ведуть, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам сторін. Вирішити спір в позасудовому порядку не є можливим, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Мажара Н.І. надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29 січня 2011 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрований шлюб, про що Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 55 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 767 від 07.06.2011 року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини та спільне проживання між сторонами припинені, за цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. З урахуванням задоволення позовних вимог позивача та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, а саме: в сумі 484,48 гривень, інша частка у розмірі 50 відсотків сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved