Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» у жовтні 2024 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року в розмірі 36227,97 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.02.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якого позичальнику встановлено відновлювальну кредитну лінію у розмірі 200000,00 грн., ліміт, доступний клієнту на момент укладання угоди 10000,00 грн., процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 72,00% річних, розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами банку та Договору комплексного банківського обслуговування. Банк свої зобов`язання перед клієнтом виконав у повному обсязі, встановивши кредитний ліміт в сумі 10000,00 грн. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед банком в загальному розмірі 28828,69 грн., з яких: 9968,30 грн. заборгованість за основним боргом; 18860,39 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» укладено Договір факторингу №16/11-23, у відповідності до умов якого, АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» приймає належні банку Права Вимоги до Боржників, вказаними у акті приймання-передачі. Згідно Друкованого Реєстру Боржників № 1, що є додатком до договору факторингу №16/11-2023 від 16.11.2023 року до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» перейшло право вимоги за договором № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року, укладеним із [PERSON] , в загальному розмірі 28828,69 грн., з яких: 9968,30 грн. заборгованість за основним боргом; 18860,39 грн. заборгованість за відсотками. 29.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу №29/12-23, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» передає (відступає) ТОВ «Санфорд Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні банку Права Вимоги до Боржників, вказаними у акті приймання-передачі. Згідно витягу з друкованого Реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу №29/12-2023 від 29.12.2023 року до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги за договором № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року, укладеним із [PERSON] , в загальному розмірі 28828,69 грн., з яких: 9968,30 грн. заборгованість за основним боргом; 18860,39 грн. заборгованість за відсотками. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за договором № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року складає 36227,97 грн., з яких: 9968,30 грн. заборгованість за основним боргом; 18860,39 грн. заборгованість за відсотками; 5408,92 грн. інфляційні втрати; 1990,36 грн. 3% річних. Відповідач свої обов`язки за договором не виконує, заборгованість за кредитом та відсотками так і не сплатив, що є порушенням законних прав та інтересів позивача у зв`язку із чим останній звернувся до суду із цим позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.12.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом неодноразового направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання відповідача. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідач не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що 06.02.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до преамбули даної Угоди, її підписанням Позичальник приєднується до публічної пропозиції Банку про укладення Договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці Банку за адресою www.ideabank.ua. Додатково 06.02.2019 року [PERSON] було підписано Заяву про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції Договору комплексного банківського обслуговування, і приєднання до публічної пропозиції укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» (оферта) до угоди № С-304-008120-19-980. Підписанням Заяви та Угоди Позичальник власним підписом підтвердив ознайомлення з Тарифами Банку на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів Банку, а також отримання платіжної картки № [NUMBER] і відкриття особового рахунку № [NUMBER] . Згідно з п.1 Угоди банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. Пунктом 2 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 10000,00 грн.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 72.00% річних; розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та Договору комплексного банківського обслуговування. Детальні умови та порядок надання банківських послуг з відкриття та обслуговування поточних рахунків клієнтів Банку фізичних осіб, операції за якими здійснюються за допомогою електронних платіжних засобів із встановленими за такими рахунками Кредитної лінії, а також визначення Тарифів за вищевказані банківські послуги викладені у розділі 1 Договору комплексного банківського обслуговування. Відповідно до п. 4 Угоди клієнт ознайомлений з умовами Угоди, Договору комплексного банківського обслуговування, Тарифами Банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені Банком у зрозумілій формі. П. 1.3 Угоди визначено, що Угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та діє протягом строку користування (кредитною лінією), яка складає 1 рік з дати укладення з можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Угодою. Таким чином, Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Угодою та Договором комплексного банківського обслуговування виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту можливість користуватися кредитними коштами в сумі 10000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитною лінією Відповідач виконав лише частково. Згідно виписки по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Угоди і до моменту звернення з цим позовом Позичальником сплачено Банку в рахунок погашення основного боргу та сплати процентів 3935,97 грн., останній платіж здійснено 18.10.2019 року. Внаслідок чого, за розрахунками позивача, у відповідача виникла перед АТ «Ідея Банк» заборгованість в загальному розмірі 28828,69 грн., з яких: 9968,30 грн. заборгованість за основним боргом; 18860,39 грн. заборгованість за відсотками. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» укладено Договір факторингу №16/11-23, у відповідності до умов якого, АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» приймає належні банку Права Вимоги до Боржників, вказаними у акті приймання-передачі. Згідно Друкованого Реєстру Боржників № 1, що є додатком до договору факторингу №16/11-2023 від 16.11.2023 року до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» перейшло право вимоги за договором № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року, укладеним із [PERSON] , в загальному розмірі 28828,69 грн., з яких: 9968,30 грн. заборгованість за основним боргом; 18860,39 грн. заборгованість за відсотками. 29.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу №29/12-23, у відповідності до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» передає (відступає) ТОВ «Санфорд Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні банку Права Вимоги до Боржників, вказаними у акті приймання-передачі. Згідно витягу з друкованого Реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу №29/12-2023 від 29.12.2023 року до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги за договором № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року, укладеним із [PERSON] , в загальному розмірі 28828,69 грн., з яких: 9968,30 грн. заборгованість за основним боргом; 18860,39 грн. заборгованість за відсотками. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за договором № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року складає 36227,97 грн., з яких: 9968,30 грн. заборгованість за основним боргом; 18860,39 грн. заборгованість за відсотками; 5408,92 грн. інфляційні втрати; 1990,36 грн. 3% річних. При ухваленні рішення суд враховує правову позицію, висвітлену в постанові Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, згідно з якою банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вказано у ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо наявного права вимоги у позивача за наведеним кредитним договором на підставі договору факторингу суд зазначає про наступне. Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вивчивши надані суду докази, враховуючи, що договір факторингу, у встановленому законом порядку, не визнаний недійсними, суд вважає, що позивач довів наявність у відповідача кредитної заборгованості за договорами, що укладені з первісними кредитором та наявність права вимоги за ними у позивача. Згідно договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року відбулось відступлення прав вимоги за договором № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Таким чином, за результатами дослідження та оцінки доказів у справі,суд вважає, що позивач ТОВ «Санфорд Капітал» отримав від попереднього кредитора АТ «Ідея Банк» всі права та обов`язки в грошовому зобов`язанні, зазначені у договорі № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Саме лише прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12). Відповідно до пункту 8.35 постанови від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та пункті 6.19. постанови від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19). Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16. Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також зважаючи на те, що обставини щодо невиконання [PERSON] своїх грошових зобов`язань перед позивачем знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що вимоги позивача про сплату відповідачем 3% річних та інфляційних втрат за прострочення грошового зобов`язання за договором № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року, є правомірними. Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат за період з 07.11.2019 по 23.02.2022 року складає 5408,92 грн. (28828,69 х 1.18762290-28828,69); та 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання: з 07.11.2019 по 23.02.2022 року у розмірі 1990,36 грн. (28828,69 х 3% х 478:365). З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України шляхом стягнення з [PERSON] заявлених у прохальній частині позовної заяви 3% річних у сумі 1990,36 грн. та інфляційне збільшення боргу в розмірі 5408,92 грн. за період прострочення з 07.11.2019 по 23.02.2022 року. Враховуючи встановлені обставини, вимоги чинного законодавства, умови кредитного договору та договору відступлення права вимоги, які дають право ТОВ «Санфорд Капітал», як кредитодавцю, звернутися до суду із позовом про повернення грошових коштів та нарахованих відсотків, суд вважає, що із відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором № С-304-008120-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 06.02.2019 року у розмірі 36227,97 грн., що складається з заборгованості за основним боргом в сумі 36227,97 грн., з яких: 9968,30 грн. заборгованість за основним боргом; 18860,39 грн. заборгованість за відсотками; 5408,92 грн. інфляційні втрати; 1990,36 грн. 3% річних, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 722 від 01.10.2024 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5200,00 грн., суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved