Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із заявою, в якій просять встановити факт належності їм правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 10.10.1996 року, виданого Міським бюро технічної інвентаризації м. Тернополя на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування заяви заявники вказали, що 10.10.1996 Міським бюро технічної інвентаризації міста Тернополя було видано Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , у якому було допущено описки в написанні прізвища власників [PERSON] та [PERSON] , а саме помилково зазначено « [PERSON] ». Наявна розбіжність в написанні прізвища у правовстановлюючому документі та у документах, що посвідчують особу, створює об`єктивні перешкоди для реалізації майнових прав і не може бути усунута в адміністративному порядку. З цих підстав просять позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2026 відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання. В судовому засіданні заявники заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених у ній. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд встановив, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22.07.1998 Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області, прізвище заявника [PERSON] зазначено « [PERSON] ». Прізвище заявника « [PERSON] » зазначено також у інших документах, виданих на його ім`я, а саме у: свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 13.07.1959; картці фізичної особи-платника податків; пенсійному посвідченні серії [NUMBER] від 18.01.2017; свідоцтві про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № [NUMBER] від 11.03.2003. Відповідно до довідки, виданої ВГІ РФО ТМВ УМВСУ в Тернопільській області, [PERSON] обміняв паспорт серії [NUMBER] , виданий 04.01.1979 Тернопільським МВ на прізвище [PERSON] на паспорт серії [NUMBER] , виданий 22.07.1998 Тернопільським МВ. Окрім того, суд встановив, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22.07.1998 Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області, прізвище заявниці [PERSON] зазначено « [PERSON] ». Прізвище заявниці « [PERSON] » зазначено також у інших документах, виданих на її ім`я, а саме у: картці фізичної особи-платника податків; пенсійному посвідченні серії [NUMBER] від 21.01.2003. Відповідно до довідки, виданої ВГІ РФО ТМВ УМВСУ в Тернопільській області, [PERSON] обміняла паспорт серії [NUMBER] , виданий 04.01.1979 Тернопільським МВ на прізвище [PERSON] на паспорт серії [NUMBER] , виданий 22.07.1998 Тернопільським МВ. З свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 10.06.1967, виданого російською мовою, встановлено, що заявники 10.06.1967 зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвище « [PERSON] » (російською). Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.10.1996 Міським бюро технічної інвентаризації, згідно з розпорядженням від 28.09.1996 № 16611, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 79,5 кв.м., належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 17.10.1996 Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , з якого вбачається, що вказана квартира складається з чотирьох кімнат, загальною площею 79,5 кв.м. З копії договору дарування від 23.03.2007, посвідченого державним нотаріусом Другої тернопільської державної нотаріальної контори Темніковою С.А., встановлено, що [PERSON] подарував [PERSON] належну йому 1/5 частину чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно із Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14332574 від 23.04.2007, виданого ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] належить 1/5 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 23.03.2007. Таким чином, проаналізувавши вищевказані документи у їх сукупності, вбачається, що право власності належить одним і тим самим особам, зіставивши їх дані, вбачається, що правовстановлюючий документ, а саме - свідоцтво про право власності на житло від 10.10.1996, видане Міським бюро технічної інвентаризації, належать [PERSON] , [PERSON] , однак у зв`язку з помилкою в прізвищі заявників наявна розбіжність у правовстановлюючому документі. Заявники позбавлені можливості іншим шляхом виправити допущені помилки, а наявність вказаних помилок порушує права заявників, зокрема можливість зареєструвати об`єкт нерухомості. Згідно із статтею 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із вимогами пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п.1 постанови від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підставі вищенаведеного, суд вважає доведеним той факт, що у свідоцтві про право власності на житло від 10.10.1996, видане Міським бюро технічної інвентаризації, помилково значаться прізвища « [PERSON] ». Оскільки наявні у справі документи, які містяться в матеріалах справи та посвідчують особи заявників, підтверджують той факт, що прізвище заявників « [PERSON] », і що саме [PERSON] та [PERSON] належать вказані правовстановлюючі документи. За таких обставин, суд вважає, що заява є підставною, обґрунтованою, факт належності правовстановлюючого документа заявнику підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до вимог частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved