Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

12.05.2025 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , [INFO] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за згаданою вище адресою. За життя [PERSON] заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги є її діти, які спадщину не прийняли та не бажають цього роботи. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Балабекяна А.Е. із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, але постановою від 17.02.2025 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним пропущений встановлений законом шестимісячний строк. [PERSON] зазначає, що строк він пропустив з поважних причин. На момент смерті бабусі він проживав разом з нею. В юридичній консультації йому роз`яснили, що, оскільки він проживав разом із спадкодавицею, то йому не потрібно подавати заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, а оформити право власності він може в будь-який час. Враховуючи викладене вище, позивач просить суд визначити йому додатковий строк три місяці для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.17-18). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.05.2025 року зобов`язано приватного нотаріуса Балабекяна А.Е. надати суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.19-20). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб спадкоємців першої черги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.49-50). Сторони в судове засідання не з`явились. 11.09.2025 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.47). 26.08.2025 року в.о. голови Покровської сільради Валентина Мостика направила на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, не заперечує проти їх задоволення (а.с.45). 23.02.2026 року треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.51,54,59). Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи положення ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як встановлено судом [PERSON] є онуком [PERSON] . Для підтвердження родинних відносин позивач надав своє свідоцтво про народження (а.с.8), свідоцтво про народження його батька [PERSON] , Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, згідно якого 23.02.1963 року [PERSON] уклала шлюб, після реєстрації якого взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.6). А отже, у суду не викликає сумніву той факт, що позивач доводиться спадкодавцю онуком. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №1701 від 11.09.2020 року (а.с.5). До дня смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №93 від 29.05.2024 року, наданою старостою Приміського старостинського округу Сергієм Макаренко (а.с.31 ). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.03.1998 року, виданого Нікопольським районним виконкомом (а.с.9). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] своїм майном не розпорядилась, заповіту не склала, а отже спадкування відбуватиметься за законом. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Балабекян А.Е. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але постановою від 17.02.2025 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним був пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с.11). У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно наданої суду приватним нотаріусом Балабекяном А.Е. копії спадкової справи №7/2025 після смерті [PERSON] , окрім позивача, із заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї до нотаріуса ніхто не звернувся. (а.с.24-41). Спадкоємцями першої черги є діти померлої [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.25), але заяви про прийняття спадщини після смерті матері вони у встановлений законом строк не подали, фактично спадщину також не прийняли і не мають наміру цього робити, про що надали суду відповідні заяви. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку спадщини, судом не встановлено. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, а тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. У пункті 24 (абз.6) постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Враховуючи всі встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає поважними наведені в позові причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори. На підставі викладеного, враховуючи поважність причин пропуску позивачем строку для звернення до нотаріальної контори, суд вважає за можливе позов задовольнити, визначивши [PERSON] додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved