Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

12.01.2026 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] від 09.01.2026 року, в якій позивачка просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка продовжує навчання, користь у розмірі 3500 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 18.09.2009 року розірвано шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] , та вона після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з матір`ю. 03.05.2022 року в зв`язку із російською збройною агресією проти України, вона разом з матір`ю, братами та сестрою переїхали з Херсонської області в селище Летичів, Хмельницького (колишнього Летичівського) району Хмельницької області, на даний час вона має статус ВПО. Згідно рішення Чаплинського районного суду Херсонської області на її утримання на користь її матері з [PERSON] стягувались аліменти до досягнення нею 18-річного віку. На даний час вона досягла повноліття, однак продовжує навчатись у Державному Навчальному Закладі «Вище Професійне Училище №7» на денній формі навчання, на не повному державному забезпеченні (дата закінчення навчання 26.02.2027 року). Щоб приїхати до місця навчання їй потрібні кошти для купівлі квитка на міжміський автобус, на проїзд по місту. Навіть за умови безкоштовного проживання в гуртожитку їй потрібні кошти для купівлі продуктів харчування, засобів гігієни та необхідного одягу. Навчаючись на денній формі навчання, вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Єдиним її доходом є 1250 грн. стипендії, іншого джерела доходу немає, тому вона змушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Вона перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги. Батько добровільно матеріальної допомоги їй не надає, інвалідності він не має, є особою працездатного віку, чи працює на даний час, та чи є на його утриманні інші особи їй не відомо. 16.01.2026 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області подану позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, 02.03.2026 року подала до суду письмову заяву від 02.03.2026 року, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та суд просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, а також шляхом направлення рекомендованих повісток з повідомленням про їх вручення, у судове засідання не з`явився, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву не подавав. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якою передбачено розгляд справи за відсутності учасника справи при умові належного його повідомлення про судове засідання проте він не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини неявки, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи на 13.02.2026 року, та 02.03.2026 року, зокрема в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, проте в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не надавав, і відповідно до ст.280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що паспортом громадянина України серії документ № [NUMBER] виданого 17.02.2026 року, орган, що видав 6823, підтверджується особа позивачки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади №2025/016419357 від 06.11.2025 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з 08.05.2018 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки №6810-7001114953 від 03.05.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] уродженка с.Надеждівка, зареєстрована за адресою [ADDRESS] , фактично проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого Надеждівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області на підставі актового запису №20 від 19.12.2007 року встановлено, що батьком [PERSON] записаний [PERSON] . Відповідно до довідки Вищого професійного училища №7 м.Вінниця за вих. № 472 від 05.12.2025 року встановлено, що [PERSON] навчається у ДНЗ «ВПУ №7 м.Вінниця», з 01.09.2025 року по 26.02.2027 року. Гр.ПВ-33-25, курс І, денна форма навчання, 1 рівень акредитації, ІІІ рівень атестації по професії «Перукар (перукар-модельєр) візажист. Навчається на неповному державному забезпеченні. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітніх, дочки, сина, суд визначає в твердій грошовій сумі або в частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин передбачених ст.182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому мати, батько мають рівні обов`язки щодо дитини. Ч.2 ст.199 СК України передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На підставі належним чином оцінених та досліджених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог, в зв`язку з тим що позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved