Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернувся позивач з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у своїх позовних вимогах зазначає, що між нею і відповідачем був укладений шлюб, однак спільне життя не склалося, починаючи з 2020 року відносини між подружжям зіпсувалися, почали виникати часті непорозуміння, які влаштовувались з різних причин, в першу чергу через те, що відповідач без належної поваги ставився до позивача, не цікавився їх спільним життям та втратив інтерес до всього, що було пов`язано з їх спільним побутом та інтересами. Спільних дітей у подружжя немає. У 2022 році відповідач повідомив позивачці про те, що їде до Грузії, до своїх родичів і залишиться назавжди. З листопада 2022 року сторони остаточно припинили шлюбні стосунки і проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач не спілкується з позивачем, навіть не відповідає на повідомлення. Позивач вважає, що шлюб з відповідачем неможливо зберегти, він існує лише формально, між ними немає любові та пошани один до одного. У зв`язку із чим, позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 08.12.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про місце, дату та час слухання справи, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлена про місце, дату та час слухання справи. Будь-яких заяв, клопотань не подав, правом подання відзиву не скористався. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 10.10.1990 укладено шлюб, зареєстрований Хоцубанською сільською радою Кобулецького району Аджарської АРСР, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 35 від 10.10.1990. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інших обставин життя подружжя (ч.1 ст.112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України (далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 88 ЦПК України в зв`язку із повним задоволенням позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати. Проте, представником позивача [PERSON] адвокатом Сорокою Т.В. подала до суду заяву в якій просила судові витрати покласти на позивача, а тому суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача та залишення судових витрат за позивачем. Відтак розподіл судових витрат не здійснюється. На підставі ст.:105, 110, 112, 114, 115 СК України та,

Outcome: approved