Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 25760 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 25.10.2023-100001396 від 25.10.2023 р. ТОВ «Споживчий центр» відповідачу було надано кредит в сумі 14000,00 грн. строком на 42 днів зі сплатою за користуванням кредитом у розмірі 2 % за 1 (один) день/днів користування Кредитом протягом первинного та пролонгованого строків. Згідно з розрахунком заборгованості, за період з 25.10.2023 по 05.12.2023 за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 25760,00 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надали клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від представника відповідача 15.12.2025 року надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити позивачу в задоволені позову у повному обсязі посилаючись на те, що позивачем на підтвердження факту видачі кредитних коштів відповідачу не надано документи первинного бухгалтерського обліку (належним чином оформлені розрахункові документи, які підтверджують факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував згідно кредитного договору кредитор: квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо, оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», документально не підтверджено, що банк надав відповідачу кредитні кошти і що відповідач використовував саме їх, з якого коррахунку і на який рахунок була здійснена фінансова операція, та на яких підставах. Також просять відмовити у стягненні комісії за надання кредиту, так як комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. 22.12.2025 року від прдставника позивача надійшла відповідь на відзив в якій просять позовні вимоги задовольнити, щодо відзиву зазначили наступне, оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Зазначаючи у відзиві про відсутність доказів перерахування кредитних коштів, сторона відповідача не надала до суду виписки по рахунках відповідача в банківських установах, у тому числі по рахунку, який відповідач зазначив в договорі, як номер особистого платіжного засобу, на спростування доказів, наданих стороною позивача. Відтак, відповідач заперечуючи факт отримання грошових коштів, не надав виписку з банку про наявні чи відсутні банківські рахунки, інформацію про рух коштів за спірний період по цим рахункам. Сторони про розгляд повідомлені належним чином в судове засідання не з"явилися , позивач не заперечує щодо розгляду в відсутністьпредставника , сторона відповідача заяв про відкладення розгляду не подавала , тому суд ухвалив провестиз дозволу позивача розгляд в їх відсутність, в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. 25.10.2023 р. між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 25.10.2023-100001396, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Умовами договору передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачу кредитні кошти в сумі 14000,00 грн., строком на 42 календарних днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ».(а.с.25 зв.ст.-29). Сторони узгодили, що проценти розраховують шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 25.10.2023 року, копією підтвердження укладення кредитного договору та паспортом споживчого кредиту, які містять електронний підпис відповідача(а.с. 24-25,22-23). На підставі кредитного договору, ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 14000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 25.10.2023 р. (а.с. 21). Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Згідно з наданим товариством розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 25760 грн., з яких: 14000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11760,00 грн. заборгованість за процентами (а.с.13). Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , у тому числі заявку на укладення кредитного договору від 25.10.2023 року, підтвердження укладення кредитного договору, паспорт споживчого кредиту, підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису [PERSON] . Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ "Споживчий центр" виконало належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти в сумі 14000 грн. Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем по тілу кредиту в сумі 14000 грн. та 11760,00 грн. заборгованість за процентами. Вказана заборгованість не спростовна відповідачем. Також позивачем не ставиться питання про стягнення комісії за надання кредиту, яку представник відповідача просить не стягувати. Оскільки відповідачем та його представнником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження не укладання між ним та позивачем кредитного договору відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 25760,00 грн. обгрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд позовної заяви покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved