Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2026 року у справі № 243/236/26 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» частково задоволені. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», розташованого за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014, р/р № [NUMBER] , суму заборгованості за кредитним Договором № D44.00409.005101743 від 02 квітня 2019 року в розмірі 32 137,05 грн. (тридцять дві тисячі сто тридцять сім грн. 05 коп. ) та судовий збір у сумі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.). 24 лютого 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява про виправлення описки, в якій зазначено, що в Рішенні від 20 січня 2026 року у справі №243/236/26 не вказано інформації щодо Договору №C-409- 007644-18-980 від 17 грудня 2018 року. Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в Рішенні чи Ухвалі описки чи арифметичні помилки. Оскільки заявлені вимоги фактично стосуються вирішення окремої позовної вимоги, ця ситуація не може бути вирішена в порядку ст. 269 ЦПК України. Разом з тим, відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове Рішення, якщо не вирішено одну з позовних вимог. Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку слід ухвалити додаткове Рішення з метою усунення неповноти судового Рішення та вирішення питання щодо Договору №C-409-007644-18-980 від 17 грудня 2018 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив Рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове Рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено Рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 17 грудня 2018 року [PERSON] уклав із АТ «Ідея Банк» кредитний Договір № C-409-007644-18-980. 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17112023, відповідно до умов якого, право грошової вимоги за кредитним Договором №C-409- 007644-18-980 від 17 грудня 2018 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно п.2.1 Договору факторингу, за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Євроейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату, на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв?язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним Договором № C-409- 007644-18-980 від 17 грудня 2018 року в сумі 13 097,58 грн., з яких: 5 000 грн. - заборгованість за основним боргом, 8 097,58 заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісіями. Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним Договором №C-409- 007644-18-980 від 17 грудня 2018 року в розмірі 13 097,58 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. 17 грудня 2018 року [PERSON] уклав із АТ «Ідея Банк» кредитний Договір № C-409-007644-18-980. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, який підписаний власним підписом відповідача [PERSON] , тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту 1 000,00, строк кредитування 12 місяців, мета отримання кредиту споживчі цілі, процентна ставка відсотків річних 48,00%, тип ставки фіксована, порядок зміни змінюваної процентної ставки 12 місяців, загальні витрати за кредитом 474,63 грн. Відповідно до Довідки-Розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 17 листопада 2023 року за кредитним Договором № C-409- 007644-18-980 від 17 грудня 2018 року, заборгованість за основним боргом 5000 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8097,58 грн., загальна заборгованість 13 097,58 грн. 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17112023, відповідно до умов якого, право грошової вимоги за кредитним Договором №C-409- 007644-18-980 від 17 грудня 2018 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним Договором № C-409- 007644-18-980 від 17 грудня 2018 року в сумі 13 097,58 грн., з яких: 5 000 грн. -заборгованість за основним боргом, 8 097,58 заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено Договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм Законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. З досліджених в судовому засіданні доказів по справі судом достовірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» правомірно набуло права вимоги за вказаним Договором, боржником за яким є відповідач [PERSON] . В силу ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених Договором або Актом цивільного Законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним Договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст Договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов Договору, до яких закон відносить умови про предмет Договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для Договорів даного виду (ч.1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти Договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст. 638 ЦК України). Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним Договором визначаються в Договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено Договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються Договором. Якщо Договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено Договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що зміст зобов`язання в Угоді про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 17 грудня 2018 року викладено досить зрозуміло, що дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю. Відповідач [PERSON] ознайомився з наданою в Угоді інформацією, що засвідчив своїм підписом. Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження не укладення Договору, зокрема, не звертався до суду із позовом про визнання цього Договору недійсним або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій позивача. Позичальником не доведено належного повернення позичених коштів у повному розмірі та на умовах, визначених вказаним Договором, презумпція правомірності якого не спростована. Таким чином, у даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання Договору (стаття 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена Законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі Рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу, його погашення або незгоди з Розрахунком суми заборгованості суду не надано. Враховуючи, що питання з приводу стягнення заборгованості за Договором №C-409- 007644-18-980 від 17 грудня 2018 року не було вирішено, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове Рішення, яким стягнути на користь позивача заборгованість за Договором №C-409- 007644-18-980 від 17 грудня 2018 року в сумі 13 097,58 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved