Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування недоотриманих та невиплачених страхових виплат, яка обґрунтована тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач та її брат, [PERSON] , виступили спадкоємцями першої черги після смерті батька. У встановленому Законом порядку та строки [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 04 квітня 2025 року Державним нотаріусом Дванадцятої Київської Державної нотаріальної контори Мельник М. П. на ім`я позивача було видано Свідоцтво №7-346 про право на спадщину за Законом, яка складається із 1/2 нарахованої, але не виплаченої [PERSON] страхової виплати в сумі 35 488,42 грн. Дана сума страхових виплат розрахована ГУ ПФУ в Донецькій області із 01 липня 2014 року по 30 листопада 2015 року, а не по дату смерті батька ( [INFO] ), зазначає позивач. 17 квітня 2025 року [PERSON] звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про виплату належних їй регресних виплат [PERSON] . До заяви вона додала копію вказаного вище Свідоцтва про право на спадщину за Законом. Відповіддю №12221-9860/Б-02/8-0500/25 від 13 травня 2025 року їй було відмовлено у виплаті вказаних вище сум, оскільки не було подано заяву у встановленій формі. У зв`язку з викладеним позивач подала повторне звернення про виплату належних їй регресних виплат батька. 05 вересня 2025 року було надано Відповідь №0500- 0216-9/88846, у якій ГУ ПФУ в Донецькій області вказало, що: - [PERSON] перебував на обліку в Донецькому міському у Будьонівському районі відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та по день своєї смерті [INFO] за відновленням (продовженням) раніше призначених щомісячних страхових виплат не звертався. В зв`язку з цим ГУ ПФУ в Донецькій області не має можливості нарахувати та виплатити недоотримані страхові виплати у зв`язку зі смертю одержувача [PERSON] . Питання про нарахування та виплату суми, зазначеної у Свідоцтві про право на спадщину від 04 квітня 2025 року, яке було доданим до заяви, може бути розглянуто в судовому порядку. Разом з тим, позивачу було відомо, що батько не отримував страхових виплат після 30 листопада 2015 року. Саме тому позивач звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про надання інформації, у якій просила повідомити: - Підставу припинення виплати для батька страхових виплат (регресу) за період із 01 грудня 2015 року по 25 квітня 2024 року; - Розмір невиплачених батьку страхових виплат за період із 01 грудня 2015 року по 25 квітня 2024 року. Також позивач просила надати розрахунок невиплачених батьку страхових виплат за вказаний період. Ця заява подавалася незалежно від звернення до нотаріуса в приватному порядку аби з`ясувати дійсну суму невиплаченого батьку регресу. Відповіддю №2170-1360/Б-02/8-0500/25 від 24 січня 2025 року ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що: [PERSON] перебував на постійному обліку в Донецькому міському відділенні у Будьонівському районі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Нарахування щомісячних виплат було здійснено по 30 листопада 2015 року, але кошти не були виплачені своєчасно у зв`язку з припиненням діяльності органів Державного казначейства України в м. Донецьк через тимчасову окупацію. Донецька територіальна громада знаходиться на території, де органи Державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Особи з населених пунктів, на території яких органи Державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на продовження нарахування щомісячних страхових виплат за умови переміщення в населені пункти, на території яких органи Державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, що має бути підтверджено Довідкою внутрішньо переміщеної особи. З 01 грудня 2015 року нарахування щомісячних страхових виплат для [PERSON] було припинено в зв`язку з відсутністю актуальної інформації про його переміщення на територію України, де органи Держаної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Оскільки з 01 грудня 2015 року нарахування щомісячних страхових виплат не здійснювалося, то заборгованість із цих виплат не обліковувалася (копія листа додається). Позивач зазначає, що вона, як спадкоємець [PERSON] , має право на отримання половини (з урахуванням наявності іншого спадкоємця) належних її батьку щомісячних страхових виплат за весь період їх невиплати. Така моя позиція не збігається з позицією відповідача. Саме тому має місце звернення до суду з даним позовом. Позивач просить визнати за нею, [PERSON] , право власності в порядку спадкування на 1/2 недоотриманих та невиплачених [PERSON] , [INFO] (який помер [INFO] ) страхових виплат за період із 01 грудня 2015 року по [INFO] . Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити, [PERSON] , 1/2 недоотриманих та невиплачених [PERSON] , [INFO] (який помер [INFO] ) страхових виплат за період із 01 грудня 2015 року по [INFO] . Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь [PERSON] 1/2 недоотриманих та невиплачених [PERSON] , страхових виплат в розмірі 17 744,21 грн., нарахованих за період із 01 липня 2014 року по 30 листопада 2015 року, згідно Свідоцтва про право на спадщину за Законом, яке видане 04 квітня 2025 року Державним нотаріусом Дванадцятої Київської Державної нотаріальної контори Мельник М.П., реєстровий №7-346. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Бабійчук Т.В. належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, надала відзив на позовну заяву від 11 лютого 2026 року, в якому зазначила, що не визнає позовні вимоги з огляду на наступне. [PERSON] ) перебував на постійному обліку як отримувач щомісячних страхових виплат в Донецькому міському відділенні у Будьонівському районі УВД ФССУ в Донецькій області. Нарахування страхових виплат здійснювалось відділенням по 30 листопада 2015 року включно. В період з 01 грудня 2015 року по день смерті [INFO] [PERSON] за поновленням (продовженням) щомісячних страхових виплат як внутрішньо переміщена особа до відділень УВД ФССУ в Донецькій області та/або до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не звертався. В зв`язку з цим суми нарахованих потерпілому, але не сплачених страхових виплат за зазначений період відсутні. Отже, на час відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] відсутні нараховані, але не сплачені страхові виплати з 01 грудня 2015 року по день смерті [INFO] . Оскільки право на призначення та виплату щомісячної страхової суми у випадку трудового каліцтва згідно із ст.1219 ЦК України до складу спадщини не входить, тому вимоги спадкоємця [PERSON] щодо визнання права власності в порядку спадкування недоотриманих та невиплачених страхових виплат є безпідставними, оскільки вона не набула право на отримання не нарахованих, та не виплачених страхових виплат. Враховуючи вищезазначене, представник відповідача просить залишити позовну заяву без задоволення. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Європейський суд з прав людини у Рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові Рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 липня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 03 липня 2024 року складено актовий запис №220. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 04 квітня 2025 року, спадкова справа №939/2024, зареєстрованого в реєстрі під номером 7-346, виданого Мельником М.П., нотаріусом Дванадцятої Київської Державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна [PERSON] є його донька [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , спадкоємиця частини; та його син [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , спадкоємець частини. Відповідно до Відповіді Пенсійного фонду України в Донецькій області №0500- 0216-9/88846, ГУ ПФУ в Донецькій зазначає, що [PERSON] перебував на обліку в Донецькому міському у Будьонівському районі відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та по день своєї смерті [INFO] за відновленням (продовженням) раніше призначених щомісячних страхових виплат не звертався. В зв`язку з цим ГУ ПФУ в Донецькій області не має можливості нарахувати та виплатити недоотримані страхові виплати у зв`язку зі смертю одержувача [PERSON] . Питання про нарахування та виплату суми, зазначеної у Свідоцтві про право на спадщину від 04 квітня 2025 року, яке було доданим до заяви, може бути розглянуто в судовому порядку. Відповідно до Відповіді №2170-1360/Б-02/8-0500/25 від 24 січня 2025 року ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що [PERSON] перебував на постійному обліку в Донецькому міському відділенні у Будьонівському районі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Нарахування щомісячних виплат було здійснено по 30 листопада 2015 року, але кошти не були виплачені своєчасно у зв`язку з припиненням діяльності органів Державного казначейства України в м. Донецьк через тимчасову окупацію. Донецька територіальна громада знаходиться на території, де органи Державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Особи з населених пунктів, на території яких органи Державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на продовження нарахування щомісячних страхових виплат за умови переміщення в населені пункти, на території яких органи Державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, що має бути підтверджено Довідкою внутрішньо переміщеної особи. З 01 грудня 2015 року нарахування щомісячних страхових виплат для [PERSON] було припинено в зв`язку з відсутністю актуальної інформації про його переміщення на територію України, де органи Держаної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Оскільки з 01 грудня 2015 року нарахування щомісячних страхових виплат не здійснювалося, то заборгованість із цих виплат не обліковувалася. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь недоотриманих страхових виплат [PERSON] за період з 01 грудня 2025 року по 25 квітня 2024 року та страхові виплати в розмірі 17 744,21 грн., як частку спадкового майна, за період з 01 липня 2014 року по 30 листопада 2015 року. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за Законом. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за Заповітом або Законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми страхових виплат, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Отже, позивач успадкував належні спадкодавцю суми страхових виплат в розмірі частки відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Свідоцтво про право на спадщину за Законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності, якого він набув, є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаних страхових виплат. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи Державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оскільки [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про виплату недоотриманих страхових виплат у зв`язку зі смертю [PERSON] , але не отримала всю суму, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно не виплачує позивачу успадковані ним суми страхових виплат після смерті спадкодавця. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині виплати недоотриманих страхових виплат в розмірі 17 744,21 грн. підлягають задоволенню, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми страхових виплат (1/2 частка) відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Суми страхових виплат, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що Законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованих, але не одержаних страхових виплат. Посилання відповідача на те, що померлий за життя не звертався про поновлення виплат, не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до статті 92 Конституції України виключно Законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Право на такі виплати у спадкодавця зберігається, і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем суми страхових виплат у порядку спадкування за Законом. Подібні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), де надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частку недоотриманих страхових виплат. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, судовий збір в розмірі 1331,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved