Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

25.11.2025 позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2036401492 від 13.05.2021 на придбання товару. Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 22489,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. 24.03.2023 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір факторингу № 24/03/23, згідно якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за кредитним договором № 2036401492 від 13.05.2021. ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги до відповідача в сумі 18542,56 грн, з яких: 18539,71 грн сума заборгованості по тілу кредита, 2,85 грн- сума заборгованості по відсотках. Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути із відповідача на його користь 18542,56 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді від 09.12.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи завчасно та у встановленому законом порядку повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13.05.2021 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2036401492 (а.с. 11-13). За умовами договору банк надав відповідачу кредит у загальному розмірі 22489,00 грн, дата повернення 13.05.2023, зі сплатою відсотків на умовах і в порядку, визначеному договором. 24.03.2023 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено договір факторингу № 24/03/23, згідно якого первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за кредитним договором № 2036401492 від 13.05.2021 (а.с. 20-24). Відповідно до витягу з додатку № 1 до Договору факторингу № 24/03/23, укладеного 24.03.2023, посвідченого Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального окуру, зареєстрованого в реєстрі за № 265, заборгованість відповідача за договором складає 18542,56 грн, в т.ч.: заборгованість за тілом кредиту 18539,71 грн, заборгованості за відсотками 2,85 грн (а.с. 25). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з вимогами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням ч. 2 ст. 516 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач не погасив узятий ним кредиту, не сплатив відсотки. Належними доказами підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором до позивача. Відповідач не висловив своєї позиції по справі, та не надав доказів. А тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість за кредитним договором в сумі 18542,56 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правової допомоги № 43115064 від 01 липня 2025 року. Відповідно до п.4.1. загальна вартість Послуг, що надається АДВОКАТСЬКИМ БЮРО, складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.7. даного Договору, а також гонорар, який зазначений у п.4.8. Відповідно до акту №2036401492 від 17.11.2025 вартість послуг становить 5 000 грн та включає в себе : правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСМЕНТ" (1,5 год) 1 500 грн., складання позовної заяви (3 год) 3 000 грн., формування додатків до позовної заяви (0,5 год) 500 грн (а.с. 42-47). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду розмір витрат сторін на правову допомогу є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін. Клопотання про зменшення цих витрат відповідачем не заявлено. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи подання позивачем позову в електронному вигляді з використання підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved