Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 04 вересня 2021 року Новоайдарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №37. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння і різні погляди на життя. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини фактично припинені, мешкають окремо, вважає, що подальше збереження шлюбу між ними є неможливим, у зв`язку з чим просить суд розірвати їх шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, подав через систему «Електронний суд» заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала через систему «Електронний суд» заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, оскільки на даний час перебуває за межами України, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб 04 вересня 2021 року Новоайдарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №37, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 вересня 2021 року (а.с.12). Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також суд враховує думку відповідача, яка не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1331,20 грн, згідно квитанції № 7319-5035-5643-6407 від 03.02.2026 року, що міститься у матеріалах справи (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведені норми, а також те, що відповідач визнав позов в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, суд вважає розподілити судові витрати таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, згідно квитанцій № 7319-5035-5643-6407 від 03.02.2026 року на суму 1331,20 грн, що складає 665,60 грн; 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем, що складає 665,60 грн стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved