Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

До Воловецького районного суду Закарпатської області в порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] , з участю заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, заявник просить встановити, що Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЗК №012912 виданий на підставі 8 сесії 23 скликання Тишівської сільської ради від 28.02.2000 для ведення товарного с/г виробництва площею 0,8821, Зареєстрований в Книзі записів державних актів №130 від 20 грудня 2001 рокуналежить [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що його мамі [PERSON] , на підставі 8 сесії 23 скликання Тишівської сільської ради від 28.02.2000 року для ведення товарного с/г виробництва передано земельну ділянку. [PERSON] померла [INFO] і у свідоцтві про смерть її побатькові записали помилково [PERSON] . Внаслідок такої помилки в заявника на даний час виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючим документом, який був виданий мамі. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю. Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву до суду в якій зазначив, що просить таку розглядати у його відсутності. Представник заінтересованої особи Державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення заявлених вимог не заперечує У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Судом встановлено, що мамі заявника [PERSON] на підставі 8 сесії 23 скликання Тишівської сільської ради від 28.02.2000 для ведення товарного с/г виробництва передано земельну ділянку. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Тишівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 13.01.2010, відповідний актовий запис №1 [PERSON] померла [INFO] і у свідоцтві про смерть зазначена, як [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно 07.06.1988 року і зареєстрованого Тишівською сільською радою Воловецького району Закарпатської області 23.01.1956 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб і після укладення шлюбу їм присвоєно прізвище [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.02.1968 у с.Тишів, Воловецького району Закарпатської області, заявник [PERSON] народився [INFO] і у графі батьки записані - батько [PERSON] та мама [PERSON] . Проаналізувавши вищезазначені документи, слід зробити висновок, що Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЗК №012912 виданий на підставі 8 сесії 23 скликання Тишівської сільської ради від 28.02.2000 для ведення товарного с/г виробництва площею 0,8821га, зареєстрований в Книзі записів державних актів №130 від 20 грудня 2001 року дійсно належить [PERSON] . Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що виявлені розбіжності між Державним актом на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЗК №012912 та свідоцтвом про смерть [PERSON] , які створили заявнику перешкоди у користуванні майном. З наведених міркувань та

Outcome: approved