Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №00-9675367 від 16.03.2024 року у розмірі 36681,00 грн., а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 16.03.2024 року між первісним кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9675367 у формі електронного документу шляхом заповнення анкети- заяви. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Позичальник підтвердив прийняття умов кредитування, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відповідно до договору кредитодавець 16.03.2024 року перерахував кошти в сумі 6000,00 грн. на банківську карту відповідача, номер якої він зазначив у анкеті. 21.10.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» передало (відступило) ТОВ "ФК "ЕЙС" право вимоги відносно боржників ТОВ «Макс Кредит». 21.10.2024 року ТОВ " Макс Кредит" передало (відступило) ТОВ "ФК "ЕЙС" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] за кредитним договором № 00-9675367 від 16.03.2024 року. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» за кредитним договором № 00-9675367 від 16.03.2024 року у розмірі 36681,00 грн. Неможливість в досудовому порядку врегулювати спір, наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. УхвалоюКам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації та оголошенням на сайті суду, відзиву до суду не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склались відносини зобов`язального характеру, що підтверджується укладеним договором кредиту та договором факторингу. Так, 16.03.2024 року між первісним кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9675367, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором № 32342. Відповідно до п.1.2 Договору сума кредитної лінії складає 6000,00 грн: тип кредиту- кредитна лінія; цільове призначення кредиту - споживчі потреби; відповідно до п.1.3 строк кредитної лінії - 360 календарних днів; дата остаточного повернення кредиту 11.03.2025 року; тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка складає 2,47% (п.1.3-п.1.4 кредитного договору). Згідно з п.1.4 Договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 31.03.2024 року на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Згідно з п.1.6 Договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 5,00 % від суми кредиту, що складає 300,00 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах визначених пунктом 3.4 цього Договору. Пункт 3.4 Договору передбачає, що позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії за надання кредиту та повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення кредиту, а саме 11.03.2025 року. На ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . На картковий рахунок № [NUMBER] у період з 16.03.2024 по 21.03.2024 рр. дійсно було зараховування коштів у сумі 6000,00 грн., що підтверджується листом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за вих. № КНО-07.8.5/1564БТ від 02.02.2026 року. ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останньому кредит в сумі 6000,00 грн., що і підтверджується довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» вих. № 1289/10 від 30.10.2024 року. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-9675367 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЕЙС» складає 39681,00 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту 6300,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 30381,00 грн., заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) 3000,00 грн. 21.10.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 21102024-МК/Ейс за умовами якого ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняло належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 00-9675367 від 16.03.2024 року. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 21.10.2024 року за договором факторингу №21102024-МК/Ейс за [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 39681,00 грн., з яких: заборгованість по кредиту 6300,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 30381,00 грн., заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) 3000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Водночас, згідно з ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Відповідно до ч. 2 вказаної статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитору зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно зі ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Щодо вимог про стягнення неустойки, штрафних санкцій. Слід зазначити, що Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»(далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення"Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Законом № 2120-IX доповнено розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення "Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 61. Вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) у розмірі 3000,00 грн. за кредитним договором № 00-9675367 від 16.03.2024 року слід відмовити. Оскільки матеріалами справи доведено, що [PERSON] отримав у товариства кредитні кошти, які вчасно не повернув, тому з нього на користь правонаступника кредитора - ТОВ «ФК «ЕЙС» належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 00-9675367 від 16.03.2024 року у розмірі 36681,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 6300,00 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 30381,00 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання ним умов договору. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» додано копію довіреності від 11.08.2025 року, копію ордера серії АІ № 2004320 від 20.08.2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10 від 19.10.2018 року, видане на ім`я Соломко О.В., копію акту прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 року АБ «Соломко та Партнери» клієнту ТОВ «ФК «ЕЙС», копію додаткової угоди №25770794916 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.25-01, копію договір про надання правничої допомоги № 20/08-25-01 від 20.08.2025 року укладений між АБ «Соломко та Партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС», копію протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги. Згідно з Актом прийому-передачі наданих послуг виконавець АБ «Соломко та Партнери» надав, а клієнт ТОВ «ФК «Ейс» отримав послуги з надання правничої допомоги в розмірі 7000,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2239,26 грн. (2422,40 х 36681,00 /39681,00) та витрати на правничу допомогу в розмірі 6470,78 грн. (7000,00 х 36681,00 /39681,00). На підставі наведеного та

Outcome: partial