Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про розірвання шлюбу, який зареєстрований 24.06.2016 року Красноармейським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №201. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Ухвалою суду від 03.10.2025 року відкрито провадження у в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи провести в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошень про виклик на веб-сайті «Судова влада України», будь-яких заяв та клопотань не надав, причини його неявки суду невідомі. Згідно з положеннями ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24.06.2016 року Красноармейським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №201 (а.с.8). Від шлюбу мають двох дітей дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.11), сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9), які проживають з позивачем, мають статус ВПО (а.с.7,10,12). Шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. У відповідності до положень ст.ст.3,24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.55 СК України врегульовано, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, відповідно до якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За правилами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, відсутність підстав для примирення у сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. На підставі викладеного та

Outcome: approved