Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 26.01.2026 у задоволенні позову [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено. Позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3200 грн матеріальної шкоди та 10000 грн моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в розмірі 269,83 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Представник позивача у позовній заяві просив стягнути з відповідача здійснені судові витрати у справі, зазначивши, що докази витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката будуть надані до прийняття судового рішення або протягом п`яти днів після його ухвалення, про що в порядку ч. 8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України до закінчення судових дебатів представник робить відповідну заяву. Після цього засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» до суду 17.02.2026 надійшла заява представника позивача адвоката Слободянюка Миколи Володимировича про винесення додаткового рішення у вказаній цивільній справі, стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу адвоката Слободянюка М.В. на суму 19379,2 грн (справа №132/1059/25, провадження №2-др/132/2/26). Крім того, засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» до суду 17.02.2026 надійша заява представника позивача адвоката Піпка Андрія Миколайовича про винесення додаткового рішення у вказаній цивільній справі, стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу адвоката Піпка А.М. на суму 19379,2 грн (справа №132/1059/25, провадження №2-др/132/3/26). Ухвалами суду від 20.02.2026 призначено розгляд заяви представників позивача адвокатів Слободянюка М.В. та Піпка А.М. про ухвалення додаткового рішення у відкритому судовому засіданні на 11:30 год. 27.02.2026 у приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області. Ухвалою суду від 27.02.2026 матеріали заяв представників позивача адвокатів Слободянюка М.В. та Піпка А.М. об`єднано в одне провадження. Представник позивача адвокат Слободянюк М.В. в судове засідання 27.02.2026 не з`явився. Засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшла його заява з проханням розглянути його заяву про ухвалення додаткового рішення без його присутності. Представник позивача адвокат Піпко А.М. в судове засідання 27.02.2026 не з`явився. Засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшла його заява з проханням розглянути його заяву про ухвалення додаткового рішення без його присутності. Позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та представник відповідача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили. Відповідач [PERSON] 25.02.2026 подав суду пояснення щодо заяв представників позивача про ухвалення додаткового рішення. Будь-яких інших заяв, клопотань від учасників процесу не надходило. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяв. Враховуючи неявку всіх учасників процесу, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши подані заяви, суд дійшов такого висновку. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3-5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із долученими до позовної заяви та заяви представника позивача копіями документів між [PERSON] та адвокатом Слободянюком М.В. 29.01.2025 укладено договір про надання правової допомоги, згідно із п. 1.1 якого адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу: професійну правничу допомогу, включаючи представництво й інші види адвокатської діяльності щодо захисту прав, свобод та інтересів клієнта в усіх органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, перед їх посадовими і службовими особами, перед фізичними особами-підприємцями і громадянами, в судах України усіх рівнів та інстанцій у справі щодо стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП 30.08.2024 за участі [PERSON] і пов`язаних з цим питань (далі - Справа), а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та інші платежі, визначені Договором. Клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі не менше 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Сплачена клієнтом адвокату вищевказана сума відповідає і складає розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічників адвоката відповідно до обсягу наданих послуг і виконаних робіт. Максимальна сума гонорару в суді першої інстанції складає не більш ніж за 16 (шістнадцять) годин надання правової допомоги, з яких не менше половини сплачується клієнтом авансом згідно рахунку адвоката, а решта - у разі досягнення узгодженого сторонами результату, в т. ч. винесення судового рішення у справі на користь клієнта (гонорар успіху). В суді апеляційної, касаційної інстанції гонорар сплачується в аналогічному порядку, але в розмірі, що на 50 (п`ятдесят) відсотків менший ніж гонорар в суді першої інстанції (пункти 3.1, 3.2 договору). Згідно із детальним описом робіт від 16.02.2026 адвокат Слободянюк М.В. взяв участь в 3-х судових засіданнях; поза судовими засіданнями ним виконано: надання консультацій і роз`яснень з правових питань, підготовлено адвокатський запит від 31.01.2025, участь у підготовці позовної заяви, підготовлено відповідь на відзив, інші заяви, клопотання. Гонорар у фіксованому розмірі складає 19379,20 грн. Відповідно до акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2026 гонорар адвоката за договором про надання правової (правничої) допомоги у справі №132/1059/25 складає 19379,20 грн і сплачується згідно рахунку адвоката. Крім того, між [PERSON] та адвокатом Піпком А.М. 29.01.2025 укладено договір про надання правової допомоги, згідно із п. 1.1 якого адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу: професійну правничу допомогу, включаючи представництво й інші види адвокатської діяльності щодо захисту прав, свобод та інтересів клієнта в усіх органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, перед їх посадовими і службовими особами, перед фізичними особами-підприємцями і громадянами, в судах України усіх рівнів та інстанцій у справі щодо стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП 30.08.2024 за участі [PERSON] і пов`язаних з цим питань (далі - Справа), а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та інші платежі, визначені Договором. Клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі не менше 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Сплачена клієнтом адвокату вищевказана сума відповідає і складає розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічників адвоката відповідно до обсягу наданих послуг і виконаних робіт (пункти 3.1, 3.2 договору). Згідно із детальним описом робіт від 16.02.2026 адвокат Піпко А.М. поза судовими засіданнями надавав консультації і роз`яснення з правових питань, брав участь у підготовці позовної заяви, інших заяв, клопотань. Гонорар у фіксованому розмірі складає 19379,20 грн. Відповідно до акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2026 гонорар адвоката за договором про надання правової (правничої) допомоги у справі №132/1059/25 складає 19379,20 грн і сплачується згідно рахунку адвоката. Згідно із поясненням відповідача [PERSON] , яке надійшло до суду 25.02.2026, відповідач вважає зазначений розмір витрат на правничу допомогу необґрунтованим. На думку відповідача позов очевидно був безпідставним, представники позивача брали участь в процесі переважно в режимі відеоконференції, саме представники позивача затягували розгляд справи, заявляючи клопотання в ході судового розгляду про призначення судових експертиз, від проведення яких самі ж відмовились, залучення співвідповідача тощо. Тому, відповідач [PERSON] , з огляду на часткове задоволення позову, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1937 грн. Проаналізувавши надані представниками позивача матеріали та доводи відповідача [PERSON] суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20). Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 виснувала, що у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: approved