Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

16 грудня 2025 року в провадження судді Скаковської І.В. надійшла дана цивільна справа. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в період з жовтня 2021 року по липень 2025 року було спожито природний газ на загальну суму 48171,6 грн, вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Просить стягнути з відповідача борг за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України», код ЄДРПОУ 40121452 суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 48171,6 грн. Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Томашпільського районнного суду Вінницької області від 17 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадженням з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про слухання справи без його участі, позов не визнає та просив долучити до матеріалів справи докази. Оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України,доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Судом встановлено, що відповідно до реєстру речових прав на нерухоме майно власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.3). ТОВ «ГК «Нафтогаз України» проведено розрахунок фінансового стану за особовим рахунком № [NUMBER] споживач [PERSON] , адреса за якою здійснювалось надання послуг газопостачання: [ADDRESS] , з якого видно, що за період з 01 жовтня 2021 року по 31 липня 2025 року року наявна заборгованість за споживання газу в розмірі 48171,60. (а.с.14). Разом з тим, як видно з наданої довідки відповідачем № 411 від 10 вересня 2025 року виданої виконавчим комітетом Чернівської сільської ради Настасіївського старостинського окпугу про те, що житловий будинок який належить [PERSON] , [INFO] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 липня 2024 року та розташований за адресою [ADDRESS] по теперішній час не газифікований (а.с.63). Так, згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В ч. 1 ст. 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Відповідно до правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Таким чином, позивачем не доведено факт перебування з [PERSON] у договірних відносинах та те що [PERSON] є споживачем природного газу за вказаною адресою. Окрім того, як зазначено відповідачем та підтверджується належними доказами будинок за адресою : [ADDRESS] є не газифікованим. Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.3 ст.12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 02.10.2018 року по справі № 917/1307/18, в постанові від 23.10.2019 по справі № 910/18036/17, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Стандарт доказування - це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину - доведеною, отже стандарт доведення - це достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява N 7460/03, § 26) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України за якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, недоведеність позивачем позовних вимог, а також з огляду на заперечення відповідача щодо позову, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed