Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У грудні 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № 27058-02/2025 в розмірі 15 400,00 грн., за кредитним договором № 71522151 в розмірі 21 385,00 грн., кредитним договором № 9329850 в розмірі 28 548,00 грн., та понесені судові витрати у сумі 3 028,00 грн. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 12 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі - ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») та [PERSON] в електронній формі укладено Договір про надання фінансового кредиту № 27058-02/2025, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 29.07.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 15400,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7 700,00 грн. - сума заборгованості за штрафом; 0,00 грн. - сума комісії за видачу кредиту. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. В свою чергу відповідач не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»за кредитним договором № 27058-02/2025 у розмірі 15 400,00 грн. Також, 10 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит № 71522151, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 6500,00 грн. строком на 19 днів. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству відсотки за користування, що становлять: 0,236 % в день денна процентна ставка (фіксована), комісія за надання кредиту 10,00 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 650,00 грн.), 4,00 % в день за понадстрокове користування кредитом. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 71522151 від 10.03.2025 року. Відповідно до Реєстру боржників №10 від 25.07.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 21 385,00 грн., з яких: 6 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 235,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом, 13 000,00 - сума заборгованості за пенею, 650,00 грн. - комісія за надання кредиту. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 71522151 в розмірі 21 385,00 грн. Крім того, 18 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено кредитний договір № 9329850, за яким відповідач отримала кредитні кошти та які зобов`язалася повернути в обумовлені сторонами строки та порядку. 28 липня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»укладено Договір факторингу № 28072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28 липня 2025 року до Договору факторингу №28072025 від 28 липня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 28 548,00 грн., з яких: 10 400,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1 300,00 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 11 648,00 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 5 200,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28.07.2025р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 9329850 в розмірі 28 548,00 грн. Вказані обставини змушують звернутися до суду з цим позовом. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 27058-02/2025 в розмірі 15 400,00 грн., за кредитним договором № 71522151 в розмірі 21 385,00 грн., кредитним договором № 9329850 в розмірі 28 548,00 грн., а всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 65333,00 грн. та понесені судові витрати у сумі 3028,00 грн. Представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Осадчук Тетяною Сергіївною 04 лютого 2026 року до суду подано відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача просила задовольнити позов частково, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ЄАПБ» заборгованість за кредитними договорами №71522151 від 10.03.2025 у сумі 6 791,46 грн. та №9329850 від 18.03.2025 у сумі 10 400,00 грн., а в решті позовних вимог відмовити. У відзиві зазначено, що позивач не довів наявність правонаступництва за кредитним договором №27058-02/2025 від 12.02.2025, оскільки Договір факторингу №29072024, укладений 29.07.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК ЄАПБ», не міг передбачати передачі прав за кредитом, що виник лише у 2025 році. Крім того, відповідачка посилається на неналежні докази, надані позивачем, зокрема витяги з реєстру прав вимоги, які не містять підписів та печаток сторін і не підтверджують факт переходу права вимоги. У відзиві також наведено правову позицію Верховного Суду щодо необхідності надання належно оформлених договорів про відступлення права вимоги та доказів оплати за кредитними договорами для підтвердження права вимоги. Додатково враховано, що під час дії воєнного стану неустойка, штрафи та інші нарахування за прострочення виконання зобов`язань підлягають списанню відповідно до чинного законодавства. Також у відзиві відзначено скрутне матеріальне становище відповідачки та потребу її неповнолітнього сина у психіатричній допомозі, що підтверджується наданими квитанціями про сплату за гуртожиток, довідкою лікаря-психіатра та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до вищевикладеного, відповідачка просила стягнути заборгованість за договорами №71522151 та №9329850, судовий збір у розмірі 796,67 грн. та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам, а у решті позовних вимог відмовити. Представником позивача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Романченко Діаною Павлівною, 10 лютого 2026 року до суду подано відповідь на відзив, у якій позивач детально зазначив, що відзив відповідача є безпідставним та необґрунтованим. У відповіді підкреслено, що факт укладення кредитного договору відповідачем не заперечується, і відповідач визнає отримання коштів за договором та ознайомленість із його умовами, що звільняє позивача від необхідності додаткового доведення цього факту. Підтверджено належність та допустимість доказів, наданих позивачем, зокрема Реєстрів боржників та акту прийому-передачі прав вимоги за договором факторингу, які засвідчують факт переходу прав від первісних кредиторів до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідачем не надано суду доказів належного виконання ним зобов`язань та спростування заявленої суми заборгованості, а його доводи ґрунтуються виключно на припущеннях та домислах. У відповіді наголошено, що кредитний договір та договори факторингу є дійсними, чинними, не розірваними та не визнаними недійсними в судовому порядку, а тому діє презумпція правомірності правочину відповідно до ст. 204 ЦК України. Також роз`яснено, що права вимоги за договорами факторингу, відступлені первісними кредиторами на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», є законними та підтверджені відповідними правочинами, а доводи відповідача про нібито недоведеність переходу прав є безпідставними. Відповідачем не оскаржено умови договору та факт його укладення, а позивач довів обставини, на які посилається, згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Таким чином, позовна заява про стягнення заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованою, підлягає повному задоволенню, а доводи відповідача щодо недійсності або неправильності виконання договорів є безпідставними. 19 лютого 2026 року представником позивача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Романченко Діаною Павлівною, було подано клопотання про долучення доказів, у якому проситься долучити до матеріалів справи: договір факторингу №?29072025 від 29 липня 2025 року з додатками, а саме: акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №?29072025 від 29 липня 2025 року та платіжну інструкцію №?23057 від 30 липня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідачки подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі та без участі відповідачки. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 27058-02/2025 від 12.02.2025 р. Встановлено, що 12 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 27058-02/2025, який підписано відповідачем електронним підписом Y123. Відповідно до Договору відповідачу було надано кредит у сумі 5000,00 грн, (п.1.1.), кредит надається строком на 120 днів, дата надання кредиту 12.02.2025, дата погашення кредиту 11.06.2025 (п.1.2) денна процентна ставка складає 0,90 % (п.1.4), кредитні кошти надаються клієнту на платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-3526 (а.с. 8-12). 12.02.2025 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» перерахувало кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 15.10.2025 (а.с. 16) та розрахунком заборгованості за кредитним договором 27058-02/2025від 12.02.2025 [PERSON] у ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (а.с. 22,23). 29.07.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 29072025, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 138-142). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 29.07.2025 до Договору факторингу № 29072025 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15400,00грн, з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 7700,00грн - сума заборгованості за штрафом (а.с. 21). Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Встановлено, що відповідно до п. 2.18 зі сторони відповідача Кредитний договір підписується шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 7.6, 7.7 підписанням цього договору відповідач підтверджує, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб-сайті Товариства. Відповідач підтверджує, що до укладення цього Договору отримала від Товариства інформацію, зазначену в законодавстві про фінансові послуги та діяльність фінансових компаній та інформацію, яка вимагається відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Встановлено, що укладання договору відбулась в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора, якій було відправлено на номер мобільного телефону. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе кредитні зобов`язання, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27058-02/2025 від 12.02.2025 підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 7 700,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 2700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу, суд приходить до наступного висновку. Розділом 5 кредитного договору визначена, зокрема, відповідальність сторін. Пункт 5.3. та підпункт 5.3.1. Договору передбачають, що у випадку прострочення клієнтом сплати платежів до термінів, встановлених в графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень встановлений чинним законодавством. У випадку, коли сума кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру подвійної суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Разом з тим, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 р в Україні введений воєнний стан, дія якого продовжена до 04.05.2026 р. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за штрафом у розмірі 7700,00 грн. за кредитним договором № 27058-02/2025 від 12.02.2025, оскільки така нарахована кредитодавцем у період дії в Україні воєнного стану. З огляду на зазначене, відсутні підстави для стягнення заборгованості за штрафом у розмірі 7700,00 грн. Відтак, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову в цій частині та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 27058-02/2025 від 12.02.2025 у загальному розмірі 7 700,00 грн. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 71522151 від 10.03.2025 р. Також, 10.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71522151. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 06518 (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить розділ 12 Договору, реквізити та підпис сторін (а.с. 27-33). Відповідно до умов договору сума кредиту становить 6500 грн. 00 коп., строк кредитування 19 днів, денна процентна ставка/день 0,762%, проценти за понадстрокове користування кредитом 4,00%, пеня 4%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1453,15 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 7441,46 грн. (п.2.2 Договору). Відповідно до п.2.2.4 Договору комісія за надання кредиту 10,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 650 грн. 00 коп.). Порядок продовження строку кредитування визначений розділом 7 договору. Підписанням цього кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена у ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». На договорі міститься маска платіжної карти відповідача [PERSON] [NUMBER] , а також одноразовий ідентифікатор на підтвердження підписання цього електронного договору 06518. Позивачем не надано документального підтвердження факту переказу коштів (квитанцій, платіжних доручень чи інших платіжних інструкцій) по кредитному договороу №?71522151 від 10.03.2025. Водночас у відзиві на позовну заяву відповідачка визнала укладення кредитного договору №?71522151 від 10.03.2025 року, відповідно підтвердила переказ грошових коштів та визнала зобов`язання за цим договором. Враховуючи це, суд вважає кредитний договір №?71522151 від 10.03.2025 дійсним та підлягаючим виконанню, і рішення про стягнення заборгованості за цим договором підлягає задоволенню. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з розрахунком заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71522151від 10.03.2025 року, за період з 10.03.2025 року по 25.07.2025 року й станом на 25.07.2025 року заборгованість відповідача [PERSON] не погашена та надалі складає 21 385,00 грн., з яких: 6 500,00 грн.- заборгованість за основною сумою боргу; 1 235,00 грн. - заборгованість за відсотками; 13 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею; 650,00 грн. - комісія з надання кредиту. При цьому, позичальником [PERSON] жодного разу не здійснювалось погашення вказаної заборгованості (а.с. 41-43). 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 35,36). Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 25.07.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 6 до Договору факторингу № 27/03/25 від 25.07.2025 та підписано акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 10 від 25.07.2025 за Договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 (а.с. 38). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №10 від 25.07.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 21 385,00 грн., з яких: 6 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 235,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 13 000,00 - сума заборгованості за пенею, 650,00 грн. - комісія за надання кредиту (а.с.40). Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення направлені відповідачу, остання не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе кредитні зобов`язання, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», про стягнення заборгованості за кредитним договором № 71522151 від 10.03.2025підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 8 385,00 грн., з яких: 6 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 235,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 650,00 грн. - комісія за надання кредиту. Щодо стягнення пені суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, востаннє до 04.05.2026 р. Умовами кредитного договору встановлено, що пеня нараховується за день 4%. Позивачем нарахована пеня в розмірі 13 000,00 грн., що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Таким чином, позовні вимоги за кредитним договором № 71522151 від 10.03.2025 р. в частині стягнення з [PERSON] пені в розмірі 13000,00 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав задоволенню не підлягають. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 9329850 від 18 березня 2025 р. Крім того, 18 березня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9329850, який підписано електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 160705, надісланого на номер мобільного телефону, за яким надано в позику 10400,00грн. строком на 345 днів, термін повернення 26.02.2026, комісія за надання кредиту: 1300 грн., яка нараховується за ставкою 12.50% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1), комісія за обслуговування кредиту - 32032,00 грн, що нараховується за ставкою 14.00% від суми кредиту в перший день. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] (п.2.1) (а.с. 49-54). З додатку №1 до договору про споживчий кредит № 9329850від 18.03.2025 вбачається графік платежів, згідно якого відповідач 18.03.2025отримала кредит в сумі 10400,00 грн. (а.с.55). 18 березня 2025 року [PERSON] підписала заяву на отримання кредиту № 9329850, та паспорт споживчого кредиту (а.с. 56-58). Відомістю про щоденні нарахування підтверджується, що за кредитним договором №9329850 нараховувалися комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нараховувався штраф, відбувалося списання тіла кредиту, комісій та штрафу за рахунок фінансового результату (а.с. 62). ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало, а саме перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 10400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням 149939136 від 18.03.2025про перерахування [PERSON] на кредит рахунок № 516874ХХХХХХ3526 в сумі 10400,00 грн. (а.с. 60) 28 липня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 28072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 64,65). Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 від 28 липня 2025 року до Договору факторингу №28072025 від 28 липня 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача [PERSON] в сумі 28 548,00 грн., з яких: 10 400,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1 300,00 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 11 648,00 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 5 200,00 грн. - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня)(а.с. 69). 29 липня 2025 року укладена додактова угода №1 до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025, в якій реєстр боржників, акт прийому-передачі реєстру боржників, акт прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників та п.3.2. викладені в новій редакції (а.с. 66). Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе кредитні зобов`язання, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9329850від 18.03.2025 підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 11 700,00 грн., з яких: 10 400,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1 300,00 грн. - сума заборгованості по комісії за надання кредиту. Щодо вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, суд приходить до наступного висновку. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(частина друга статті 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і далі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Суд звертає увагу на те, що в кредитних договорах не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на зазначене, відсутні підстави для стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредиту№ 9329850від 18.03.2025у розмірі 11 648,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки неустойки, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався, востаннє до 04.05.2026 р. Позивачем нарахована неустойка в розмірі 5 200,00грн., що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за неустойкою у розмірі 5 200,00грн. за кредитним договором № 9329850від 18.03.2025, оскільки така нарахована кредитодавцем у період дії в Україні воєнного стану. З огляду на зазначене, відсутні підстави для стягнення заборгованості за неустойкою у розмірі 5 200,00грн. Відтак, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову в цій частині та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 9329850 від 18.03.2025 у загальному розмірі 11 700,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial