Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природній газ в сумі 47 477 гривень 97 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Нарахування за спожитий природний газ проводяться відповідно до показників газового лічильника та тарифів, затверджених відповідними Постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України Про затвердження Роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення. Посилаючись на положення спеціального законодавства, позивач зазначає, що відповідач порушує такі вимоги та не проводить оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого має відповідну заборгованість (а.с. 38 41). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копію ухвали про відкриття провадження та примірником позовної заяви із додатками, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 40, 44). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідачка є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2023 року (а.с. 42 46). Згідно із наданого позивачем на підтвердження своїх вимог фінансового стану по особовому рахунку № № [NUMBER] за вказаною адресою споживання станом на 01 листопада 2023 року виникла заборгованість за надані послуги з газопостачання в розмірі 47 477 гривень 97 копійок, яку станом на час постановлення судом цього рішення не погашено (а.с. 58). Такі дії відповідача свідчать про те, що користуючись усіма наданими їй комунальними послугами з газопостачання, вона неналежним чином та не у повному обсязі сплачує за споживання природного газу. У зв`язку з цим, позивачем двічі було здійснено вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ (а.с. 18, 19). Вирішуючи справу по суті вимог, суд враховує наступне та керується такими положеннями спеціального законодавства. Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 року та статтями 6, 7, 9 Закону України «Про комунальні послуги» визначено обов`язок позивача постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору п природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020 року № 917-р постачальником «останньої надії» визначено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» строком на три роки. Розпорядженням КМУ від 12.09.2023 року № 793-р відповідно до абзацу 4 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» визначено на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз і» постачальником «останньої надії» без проведення конкурсу. Постачальник «останньої надії» компанія, яка зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника. Відповідно до наказу Міністерства енергетики України № 198 від 08.06.2022 року «Про постачання природного газу побутовим споживачам» зобов`язано ТОВ «Газопостачальна «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, та базової річної пропозиції споживачам, які з 01.05.2022 року були включені до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії», а тому з 01.05.2022 року ЕІС-код 56XM18C00114594W газифікованого об`єкта побутового споживача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було включено до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та відкрито на ім`я споживача [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується відповідною інформацією з реєстру споживачів (а.с. 59 70). Тобто, позивач на визначених законом підставах з 01.05.2022 року здійснює постачання природного газу на об`єкт споживача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим та публічним, а споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором. Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, «об`єкт побутового споживача» - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або корситування. Відповідно до ст. 322 ЦК України, саме на власника покладено тягар утримання майна. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Також, відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. На вищезазначених умовах позивач постачав природний газ, а відповідачка отримувала і використовувала природний газ. Вартість використаного природного газу споживач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до діючих тарифів. Пунктом 15 розділу III Правил визначено, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника за спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Отже, у даному випадку відповідно до Постанови НКРЕКП від 07.04.2021 року № 572 ціна на природний газ для побутових споживачів товариства за 1 кубометр газу становила: - у грудні 2022 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у грудні 2022 року № 176 від 07.12.2022 року); - у січні 2023 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у січні 2023 року № 1 від 02.01.2023 року); - у лютому 2023 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у лютому 2023 року № 16 від 08.02.2023 року); - у березні 2023 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у березні 2023 року № 26 від 02.03.2023 року); - у квітні 2023 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у квітні 2023 року № 44 від 05.04.2023 року); - у травні 2023 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у травні 2023 року № 54 від 28.04.2023 року); - у червні 2023 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у червні 2023 року № 74 від 26.05.2023 року); - у липні 2023 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у липні 2023 року № 108 від 05.07.2023 року); - у серпні 2023 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у серпні 2023 року № 125 від 04.08.2023 року); - у вересні 2023 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у вересні 2023 року № 136 від 14.09.2023 року); - у жовтні 2023 року 7.95689 гривень (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у жовтні 2023 року № 142 від 05.10.2023 року), що підтверджується відповідними наказами про встановлення роздрібної ціни на газ для побутових спожив «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», опублікованих на офіційному сайті постачальника (а.с. 47 57). Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», що є оператором газорозподільної мережі (Оператор ГРМ) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (Київська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України») згідно із Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. У разі встановлення лічильника газу у комунальній квартирі об`єм споживання природного газу розраховується відповідно до кількості мешканців квартири та займаної ними площі. Отже, об`єм (обсяг) спожитого відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ «Оператор ГТС України») та в подальшому імпортується постачальником у білігнову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Тобто, постачальник проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу. Відповідно п. 4.3. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Пункт 4.5. Договору визначає, що розрахунки споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. Дату виникнення зобов`язання відповідача по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6. Типового договору: «При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до ст. 625 ЦК України, споживач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Таким чином, оскільки, відповідач, як споживач не здійснює оплату спожитого природнього газу, внаслідок чого має відповідну заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості за спожитий ним природний газ. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 5, 6). На підставі викладеного,

Outcome: approved