Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Москаленко М.С., звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 01.11.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8440881, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Кредитні кошти позичальнику надавались у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем при укладанні договору. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авернутс Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила с публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 25.06.2025 року між ТОВ «Авентус Україна та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 25062025/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними уреєстрі боржників. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників від 25.06.2025 року до договору факторингу № 25062025/1 від 25.06.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32380,00 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14380,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 6000,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до нього, останнійне здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» непогашену заборгованість за кредитним договором № 8440881 від 01.11.2024 року в загальному розмірі 32380,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 18.09.2025 року постановлено відкрити провадження в даній цивільній справі, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Зазначена ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами надсилалися відповідачу рекомендованим листом на його зареєстровану адресу місця проживання. Однак на адресу суду з поштового відділення повернувся конверт із зазначеними документами з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 18.11.2025 року, він повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області. 18.11.2025 року відповідач подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у судовому засіданні з викликом сторін та можливості подання доказів, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково лише в частині основного боргу (тіло кредиту). Ухвалою судді від 18.11.2025 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін. Представник позивачка у судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позову звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак надав до суду копії: посвідчення учасника бойових дій, військового квитка, виписки з амбулаторної картки, довідки з військової частини [NUMBER] , довідки до акту огляду МСЕК. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01.11.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 8440881 про надання споживчого кредиту, який укладено у вигляді електронного документу та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у розмірі 10000,00 грн. на строк 360 днів зі сплатою відсотків у розмірі 1,00% в день (стандартна процентна ставка, що застосовується в межах строку кредиту) з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка, сума процентів за користування кредитом визначені у додатку № 1 до договору, підписаного відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 02.11.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору № 8440881 про надання споживчого кредиту від 01.11.2024 року, яку укладено у вигляді електронного документу та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до якої сторони збільшили суму кредиту на 2000,00 грн. та виклали додаток № 1 до договору у новій редакції, згідно з яким внесено зміни щодо вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, суми процентів за користування кредитом. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши на рахунок відповідача, зазначений ним при укладанні договору, 01.11.2024 року грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. та 02.11.2024 року у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується довідками ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250627-1.1 від 27.06.2025 року. Згідно з карткою обліку договору (розрахунок заборгованості) № 8440881 від 01.11.2024 року у відповідача [PERSON] наявна заборгованість за кредитом у загальному розмірі 32380,00 грн., яка складається із: суми основного боргу в розмірі 12000,00 грн.; процентів у розмірі 14380,00 грн., штрафу в розмірі 6000,00 грн. 25.06.2025 року між ТОВ «Аентус Україна та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25062025/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними уреєстрі боржників. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників від 25.06.2025 року до договору факторингу № 25062025/1 від 25.06.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 32380,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Положенням ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( ст. 11 Закону України «про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. ч.1, 3 ст. 509 ЦК України). Згідно зі статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] зобов`язувався повернути отримані кредитні кошти, сплатити проценти за їх користування в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач свого зобов`язання не виконав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Положеннямистатей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. (ст. 516 ЦК України). Після відступлення позивачу прав грошових вимог до відповідача, останнійне здійснив жодного платежу для погашення заборгованостей ні на рахунки попереднього кредитора, ні на рахунки позивача. Законом України від 20.05.2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 такого змісту: військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу II Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань» під час проведення мобілізації дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Відповідно до положень ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Рішення про скасування особливого періоду, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймалось. Відповідно до пункту 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на період проходження військової служби на відповідача поширюються передбачені законом пільги, зокрема щодо ненарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач є військовослужбовцем, що підтверджується наданими відповідачем посвідченням серії [NUMBER] , військовим квитком від 24.03.2023 року, довідкою командира в/ч [NUMBER] № 08/755 від 13.06.2024 року про проходження [PERSON] військової служби за призовом під час мобілізації, первісний кредитор не повинен був нараховувати відповідачу відсотки та штрафи за кредитним договором. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість задоговором № 8440881 про надання споживчого кредиту в розмірі 12000,00грн. (сума заборгованості за тілом кредиту). В іншій частині позову слід відмовити. Згідно з п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як вбачається з довідки до акту МСЕК серії 12ААГ № 886329 від 21.05.2024 року [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки в даній справі відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог законодавства, враховуючи підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору, суд вважає за необхідне компенсувати позивачу судовий збір у розмірі 1122,17 грн. (пропорційно розміру задоволених вимог) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial