Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26390,8 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06072-09/2024, підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору ТОВ «Аванс Кредит» надав кредитні кошти у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної кратки, наданими відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 22.01.2025 між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 22012025/2, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 22.01.2025 до договору факторингу № 22012025/2 від 22.01.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26390,8 грн, з яких: 6800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6395,4 грн сума заборгованості за процентами; 13195,4 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки попереднього кредитора, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом, та судовий збір. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило. Відповідач не скористався правом подати до суду заперечення на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справ, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що 07.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06072-09/2024, підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору ТОВ «Аванс Кредит» надав кредитні кошти у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної кратки, наданими відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 22.01.2025 між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 22012025/2, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 22.01.2025 до договору факторингу № 22012025/2 від 22.01.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26390,8 грн, з яких: 6800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6395,4 грн сума заборгованості за процентами; 13195,4 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги ) таст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. До матеріалів справи долучено копію договору про надання споживчого кредиту № 06072-09/2024 від 07.09.2024, копію паспорта споживчого кредиту, підписані відповідачем, що свідчить про його ознайомлення з умовами кредитування. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно свідоцтва серії ФК № 183 від 27.12.2007 р. є фінансовою установою, а тому має право на здійснення факторингу, який відповідно до п. 11 ч. 1ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вважається фінансовою послугою. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору, вчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Розмір заборгованості за кредитним договором відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідачем в частині суми заборгованості за основною сумою боргу та суми заборгованості за відсотками не спростовано. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, стягнення пені, штрафі в розмірі 13195,4 грн у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 13195,4 грн, яка складається з 6800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6395,4 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 26390,8 грн, однак позов підлягає задоволенню на суму 13195,4 грн (13195,4 х100): 26390,8), тобто на 50%, тому й сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає (3028х50):100= 1514 грн.

Outcome: partial