Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

01.07.2025 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова Команія Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 107,06 гривень та судові витрати по справі. Вимоги мотивує тим, що 10 листопада 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] було укладено договір позики №76694118. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] кредит в сумі 5 500 гривень, на строк 13 днів. Процентна ставка за користування кредитом 2,5 % за кожен день користування кредитом. Право вимоги за цим договором перейшло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 29 107,06 гривень, з них: 5 500 тіло кредиту, 23 607,06 сума заборгованості за відсотками. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також покласти на нього судові витрати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 липня 2025 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с. 36). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 29.08.2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву. Зазначає, що сума основної заборгованості (тіла кредиту) 5 500 гривень не заперечується позивачем. Разом з тим, визначена позивачем в позові сума заборгованості за процентами в сумі 23 607,06 грн. нічим необґрунтована. Оскільки, у відповідності до договору загальна сума кредиту становить - 5 500 грн, із процентною ставкою 2,5% в місяць; строк кредитування - 13 днів; датою надання позики є 10.11.2023 року, датою повернення - 22.11.2023 року. А тому, визначена позивачем в позовній заяві сума заборгованості за процентами в розмірі 23 607,06 грн. - нічим не обґрунтована (від якої суми боргу проценти нараховані, за який період, яка процентна ставка, тощо), а також відсутній детальний розрахунок таких процентів. Таким чином, вважають, що розмір відсотків за даним Договором Позики становить 1 787,50 грн., які підлягають стягненню за вказаним Договором. ( а.с.48-53). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2025 року витребувано у Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів», детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №. 76694118 від 10 листопада 2023 року, з урахуванням щомісячних платежів та нарахованих відсотків (а.с.63). 24.11.12025 року на адресу суду від ТОВ «Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів» надійшли витребувані судом документи (а.с.69-95). 06.02.2026 року від представника відповідача надійшло заперечення у справі. Зазначає, що, відповідно до договору позики №76694118 сума кредиту за даним договором складає 5 500 гривень, із процентною ставкою 2,5% в місяць. Строк кредитування - 13 днів. Датою надання позики є 10.11.2023 року, датою повернення - 22.11.2023 року. Позивачем було приєднано до матеріалів справи додаткові розрахунки по заборгованості за даним кредитом. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем від 10.11.2023 року, [PERSON] було сплачено заборгованість в розмірі 8 166,44 грн. Тому, якщо заборгованість за тілом кредиту та за процентами за користування кредитом сплачена, такий позов не підлягає задоволенню. Таким чином вважає, що в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити (а.с.107-108). 10.02.2026 року від представника позивача ТОВ «Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів» надійшли додаткові пояснення у справі. Представник позивача зазначає, що внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору та погодження всіх умов договору. Адже, без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Просить позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити в повному обсязі (а.с.111-113). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, тай його представник в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 та частиною 1статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з положень ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі, якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 6 статті 11 Закону, передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (Закон України «Про споживче кредитування»). Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 10.11.2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики №76694118 (а.с. 5-6), відповідно до якого (пункт 1) позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Основні умови кредитування згідно цього кредитного договору: - сума позики - 5500 грн. (п. 2.1); - строк позики - 13 днів (п. 2.2); - процентна ставка (фіксована) -2,5 % (п. 2.3); - дата надання позики 10.11.2023 року, дата повернення позики 22.11.2023 року (п. 2.3); 14.06.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) уклали договір факторингу №14/06/21 (а.с. 10-13), додаткову угоду № 2 до договору факторингу №14/06/21 від 28.07.2021(а.с.14), додаткову угоду № 7 до договору факторингу №14/06/21 від 13.06.2022 (а.с.13), додаткову угоду № 37 до договору факторингу №14/06/21 від 25.09.2024(а.с.14) на підставі яких до фактора перейшло право вимоги за договором позики №76694118 від 10.11.2023 року до [PERSON] . За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 29 107,06 гривень, з них: 5 500,00 - тіло кредиту, 23 607,06 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.18, 88-93). За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За встановлених фактичних обставин справи суд дійшов таких висновків. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики №76694118 від 10.11.2023 року, який за правовою природою є кредитним договором. На підставі цього договору відповідач отримав позику в сумі 5 500,00 гривень. В подальшому, право вимоги за договором позики на підставі договору факторингу перейшло від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Позивач нарахував відповідачу заборгованість за процентами за користування позикою в розмірі 23 607,06 гривень. Суд не погоджується з розрахунком позивача з таких мотивів. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (такий правовий висновок викладений в п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12). За обставинами справи, погодженим строком кредитування є строк 13 днів (п. 2.2 договору позики). Обставини продовження чи пролонгації строку позики (кредитування) позивачем не обґрунтовувалися (ч. 1 ст. 81 ЦПК України) та судом не встановлені. Відтак, суд вважає, що позивач вправі нараховувати проценти за користування позикою лише за період погодженого строку позики (кредитування). Отже, за розрахунком суду, сума процентів за користування позикою, становить 1 787,50 грн. (5 500 грн. (тіло кредиту) х 2,5 % (процентна ставка) х 13 дні (строк позики). Такий розмір процентів відповідає і узгоджується з графіком розрахунків та орієнтовною сукупною вартістю позики, які містяться в додатку №1 до договору позики №76694118 від 10.11.2023 року (а.с.7). Однак, як вбачається з наданого суду детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №. 76694118 від 10 листопада 2023 року, з урахуванням щомісячних платежів та нарахованих відсотків відповідачем були здійснені оплати на загальну суму 8 155,44 гривень, а саме: 23.11.2023 року на суму 294,03 гривень, 25.11.2023 року на суму 148,12 гривень, 01.01.2024 року на суму 2 715,99 гривень, 09.02.2024 року на суму 1665,78 гривень, 06.03.2024 року на суму 1665,76 гривень, 09.04.2024 року на суму 1665,76 гривень (а.с. 88-93). Отже, враховуючи, що сума заборгованості за розрахунком суду становить: 7 287,50 гривень, з них: 5 500,00 гривень - тіло кредиту, 1 787,50 гривень відсотки, враховуючи здійснення відповідачем оплати за договором позики в загальному розмірі 8 155,44 гривень, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова Компанія Європейська агенція з повернення боргів». Отже, в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: dismissed