Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Директор ТОВ «Фінпром Маркет» Гедзь О.В. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №71534284, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,5% в день, комісія за надання кредиту складає 15% від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 1200,00 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Також, 17.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №14727697 до договору, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 29 днів та змінити денну процентну ставку з 0,5% на 1%. Крім того, 04.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №71534284 до договору, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 14944,00 грн. на 120 днів та визначити графік погашення заборгованості. Додаткові угоди підписані електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Позивач виконав свої зобов`язання, передав відповідачу у власність грошові кошти шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом ТОВ «ФК Фінекспрес», що діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 22195,20 грн., яка складається з: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 304,00 грн. сума заборгованості за процентами, 1200,00 грн. сума заборгованості за комісією, 12691,20 грн. сума заборгованості за пенею. 16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №16/10/25 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №71534284 від 20.03.2025 року. Таким чином, ТОВ «Фінпром Маркет» наділено правом вимоги до відповідача за договором кредиту №71534284 від 20.03.2025 року. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту №71534284 від 20.03.2025 року у розмірі 22195,20 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, від відповідача до суду не надходили. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 20.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №71534284, шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 08575, що підтверджується довідкою ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» про ідентифікацію клієнта [PERSON] . За умовами вказаного договору №71534284 від 20.03.2025 року кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. на строк 30 днів, з датою повернення кредиту 18.04.2025 року, зі сплатою процентів у розмірі 0,5% в день, шляхом їх перерахування на банківську картку відповідача. за надання кредиту складає 15% від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 1200,00 грн., пеня 4% в день. Копією платіжної інструкції, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» підтверджується факт переказу 20.03.2025 року грошових коштів у сумі 8000,00 грн. на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Згідно Довідки № КД-000063551 від 16.10.2025 року ТОВ «ФК Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між компанією ТОВ «ФК Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 20.03.2025 року, сума 8000,00 гривень за номером платіжної картки № [NUMBER] . Оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. З повідомлення АТ «ПУМБ» від 24.12.2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на вказану картку перераховані 20.03.2025 року грошові кошти в сумі 8000,00 грн., що свідчить про отримання відповідачем грошових коштів на підставі договору №71534284 від 20.03.2025 року. Відповідно до п.5.1. Договору, перед укладанням (підписанням) Договору, Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект Договору, Політикою конфіденційності, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, іншою інформацією про Кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Кредитодавця: інформацію, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних». Згідно п. 7.1. Договору, позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження Строку кредитування та/ або строку виплати Кредиту, установлених цим Договором (Пролонгація) на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження Строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку кредитування відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку кредитування обираються Позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження Строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами, а також відображаються Позичальнику в особистому кабінеті. 17.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , за ініціативою останнього, укладено додаткову угоду №14727697 до договору №71534284, за умовами якої строк кредитування продовжено на 29 днів, в результаті чого строк кредиту продовжено з 30 до 59 днів (до 17.05.2025 року), а фіксовану денну ставку підвищено з 0,5% до 1%. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 13817, що підтверджується довідкою ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» про ідентифікацію клієнта [PERSON] 04.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №15084213 до договору №71534284, за умовами якої сторонами погоджено реструктуризацію заборгованості відповідача в розмірі 14944,00 грн. на 120 днів та визначено графік погашення заборгованості. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 68164, що підтверджується довідкою ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» про ідентифікацію клієнта [PERSON] 16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №16/10/25 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за кредитним договором №71534284 від 20.03.2025 року. Із Реєстру боржників від 16.10.2025 до договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року, вбачається, що ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором №71534284 від 20.03.2025 року у сумі 22195,20 грн. Згідно з платіжними інструкціями від 20.10.2025 року, ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти за відступлення права вимоги за договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №71534284 від 20.03.2025 року за період з 20.03.2025 року по 16.10.2025 року вбачається, що станом на 16.10.2025 року сума боргу відповідача перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» становить 22195,20 грн., яка складається з: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 304,00 грн. сума заборгованості за процентами, 1200,00 грн. сума заборгованості за комісією, 12691,20 грн. сума заборгованості за пенею. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №71534284 від 20.03.2025 року за період з 15.10.2025 року по 04.11.2025 року вбачається, що станом на 04.11.2025 року сума боргу відповідача перед ТОВ «Фінпром Маркет» становить 22195,20 грн., яка складається з: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 304,00 грн. сума заборгованості за процентами, 1200,00 грн. сума заборгованості за комісією, 12691,20 грн. сума заборгованості за пенею. Доказів, які б спростовували факт укладення кредитного договору №71534284 від 20.03.2025 року, факт відсутності заборгованості за вказаним договором відповідачем суду надано не було. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором, однак відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного договору №71534284 від 20.03.2025 року. Право позичальника нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України, що узгоджується з позицією Верховного суду викладеною у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Як вбачається з розрахунку заборгованості, нарахування відсотків первісним кредитором відбувалося в межах строку дії договору, який було продовжено додатковим угодами. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитним договором, не довів відсутність заборгованості. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 12691,20 грн. суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок пені. З огляду на зазначене, пеня не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №71534284 від 20.03.2025 року у розмірі 9504,00 грн., з яких: 8000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 304,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 1200,00 грн. сума заборгованості за комісією. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд приходить до наступного. 25.08.2025 року між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. укладено договір №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року, у якому в розділі 4 договору визначено вид правничої допомоги та розмір винагороди адвоката. Відповідно до витягу з Акту №5ФП від 21.10.2025 приймання - передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, розмір винагороди за надання адвокатом правової допомоги по справі ТОВ «Фінпром Маркет» до [PERSON] , встановлено та погоджено у фіксованому розмірі, що становить 4500,00 грн. Платіжною інструкцією на загальну суму 130500,00 грн. від 27.10.2025, підтверджується оплата адвокату згідно акту №5ФП приймання наданої правничої допомоги від 21.10.2025 року за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року. Згідно з частиною третьою статтею 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою ВС від 13.01.2021 року по справі № 596/2305/18. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1036,80 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 1926,00 грн.

Outcome: partial