Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася із позовною заявою про визнання за нею права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позивачка зазначає, що у 1961 покійні батьки [PERSON] та [PERSON] за життя на власній земельній ділянці побудували житловий будинок [ADDRESS] .На підставі рішення виконкому Нижньоворітської селищної ради депутатів трудящих №20 від 10.09.1974 батькові позивачки видано 17.12.1974 Свідоцтво про право власності на домоволодіння, згідно з яким домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно довідки за № 341 від 30.10.2025, виданої виконкомом Нижньоворітської сільської ради колишню адресу домоволодіння буд. [ADDRESS] змінено на адресу буд. [ADDRESS] . Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2000 батько позивачки [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилася спадщина. На час смерті батька, окрім позивачки у спадковому будинку проживала мама позивачки [PERSON] , яка прийняла спадщину, але її нотаріально не оформила. Як зазначено в довідці №343 від 30.10.2025, яка видана виконкомом Нижньоворітської сільської ради окрім [PERSON] в будинку зареєстровані донька позивачки [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] . [INFO] мама позивачки [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2025 і після смерті відкрилася спадщина. На час смерті батька та матері позивачка проживала разом з ними у спадковому будинку, а тому вважає, що вступила у фактичне володіння та управління будинком, і продовжує проживати у будинку, користується ним, проводить поточні ремонти, здійснює догляд за майном. Факт того, що [PERSON] (позивачка) є рідною дочкою померлого [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.10.1961. Згідно відомостей технічного паспорту виготовленого Державним виробничим підприємством технічної інвентаризації по Воловецькому районі вартість житлового будинку становить 297 977,00 грн, що підтверджується зведеним актом вартості будівель та споруд станом на 06.06.2025, що є складовою технічного паспорту виготовленого ДВП ТІ по Воловецькому районі. [PERSON] звернулась в нотаріальну контору для оформлення спадщини, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадковий будинок. Заяви, клопотання учасників справи Позивач у судове засідання подала заяву про проведення судового засідання без її участі, підтримує вимоги позовної заяви. Представник відповідача Нижньоворітської селищної ради Мукачівського району в судове засідання не з?явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Мукачівського нотаріального округу Закарпатської області Заяць С.А. в судове засідання не з?явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що щодо задоволення позову про визнання права власності на частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом не заперечує. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 05.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11.02.2025, розгляд справи відкладено до 26.02.2026. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис №56 [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] за життя на власній земельній ділянці побудували житловий будинок [ADDRESS] . На підставі рішення виконкому Нижньоворітської селищної ради депутатів трудящих №20 від 10.09.1974 [PERSON] видано 17.12.1974 Свідоцтво про право власності на домоволодіння, згідно з яким домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] належить [PERSON] . У вказаному будинку [PERSON] та [PERSON] проживали з моменту завершення будівництва та до їх смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.12.2000, батько [PERSON] помер [INFO] . У відповідності з довідкою № 343 від 30.10.2025, яка видана виконкомом Нижньоворітської сільської ради на день смерті [PERSON] разом з ним у будинку: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] - мати, позивачка, донька позивачки [PERSON] та колишній чоловік позивачки [PERSON] (Свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 13.12.2005, актовий запис №13) У відповідності з довідкою № 342 від 30.10.2025, яка видана виконкомом Нижньоворітської сільської ради на день смерті [PERSON] разом з нею у будинку: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] - мати позивачки , позивачка, внучка [PERSON] , правнук [PERSON] та правнучка [PERSON] . Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.04.2025 і після смерті відкрилася спадщина. Відповідно до довідки №341 від 30.10.2025, яка видана виконкомом Нижньоворітської сільської ради, у зв`язку із перенумерацією будинків колишню адресу: [ADDRESS] , змінено на [ADDRESS] . Із спадкової справи №10/2025 щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що спадкоємцями спадкового майна: житлового будинку садибного типу, який розташований за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] у відповідності до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Отже, [PERSON] є спадкоємцем за законом, оскільки на спадкове майно відсутні інші спадкоємці. Наміру відмовитися від спадщини позивачка не має, з часу народження проживає у спадковому будинку, доглядає за будинком, проводить поточні ремонти, обробляє земельну ділянку. У червні 2025 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Заяць С.А. для оформлення спадщини за законом. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , нотаріусом відмовлено, у зв`язку з тим, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії документів, відсутній правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна [PERSON] . Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у раз його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст. 12 цього Кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини(статті 1220,1222,1270 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності з правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін`юсту від 22.02.2012 N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 цього Кодексу незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Якщо у разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 встановлено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] актовий запис №56 [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] проживала та проживає в будинку померлих [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з чим прийняла спадщину. [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 11.12.2000, а [INFO] померла мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 08.04.2025 і після їхньої смерті відкрилась спадщина. Таким чином, встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] . Підстав для усунення позивача [PERSON] від спадкування, визначених статтею 1224 Цивільного кодексу України немає. В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом НКК 588610 від 21.02.2026 та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №84258366 від 21.02.2026 позивачка [PERSON] успадкувала частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] . Разом з тим, приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкового житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належної її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії документів, відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, виданий на ім`я [PERSON] . В ході розгляду справи приватний нотаріус Заяць С.А. проти задоволення позову про визнання права власності на частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом не заперечила. Позивачка [PERSON] не оформила право власності на майно через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно, отже існують обставини, які є підставою для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на частку спадкового житлового будинку в судовому порядку, оскільки іншого способу захисту своїх спадкових прав та свого права власності у позивачки немає. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим цивільного процесуального кодексу відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на спадкове майно, а саме на право власності на частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки право позивачки на спадкове майно, а саме на частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , не оспорюється. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] на 1/2 частину спадкового майна не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, з`ясувавши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed