Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Комунарським районним судом міста Запоріжжя 17.02.2026 року ухвалено заочне рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини і дружини за минулий час. Позовні вимоги задоволені частково. 18.02.2026 року представник позивача подала до суду заяву про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. Питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача, судом не вирішено. У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, про день, час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені судом належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за відсутності заявника та її представника. Відповідач, був повідомлений судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, не з`явився. Заяв та клопотань які б перешкоджали розгляду заяви до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Згідно п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно зі статтею 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що заочним рішенням від 17.02.2026 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме: відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в іноземній валюті, натомість визначено інший спосіб їх стягнення - у частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Разом із тим, позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час на утримання дитини та на утримання дружини задоволено повністю. Враховуючи характер заявлених вимог, співвідношення задоволених та відхилених позовних вимог, а також значення справи для позивача, суд приходить до висновку про необхідність пропорційного розподілу судових витрат. Щодо витрат, пов`язаних із залученням перекладача. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з необхідністю виконання ухвали суду про направлення міжнародного судового доручення до компетентних органів Республіки Польща позивачкою було здійснено переклад процесуальних документів з української мови на польську. Надані суду докази підтверджують, фактичне здійснення витрат; їх оплату позивачкою; безпосередній зв`язок зазначених витрат із розглядом справи. Вказані витрати були об`єктивно необхідними для забезпечення належного повідомлення відповідача та реалізації принципу змагальності сторін, а тому відповідають критеріям реальності та необхідності. З огляду на викладене, підстав для зменшення розміру витрат на переклад суд не вбачає. Отже, з відповідача підлягають стягненню витрати на залучення перекладача у повному обсязі - 12 279 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача подано: договір за №12/03/2025 від 14.03.2025 року про надання правничої допомоги; розрахунок витрат; платіжні документи, що підтверджують оплату гонорару адвокату. Суд враховує складність справи, її тривалість, необхідність підготовки процесуальних документів, участь адвоката у процесуальних діях, а також значення справи для позивача. Разом із тим, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та положень статті 141 ЦПК України щодо пропорційного розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне застосувати принцип співмірності та розумності розміру витрат. Оцінюючи співвідношення задоволених та відхилених вимог, а також обсяг наданої правничої допомоги, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення заявлених вимог у цій частині. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн., що відповідає принципам розумності, необхідності та пропорційності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню. Матеріалами справи підтверджено факт понесення позивачкою витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням перекладача. Зазначені витрати є реальними, документально підтвердженими та безпосередньо пов`язаними з розглядом справи. Витрати на переклад процесуальних документів були об`єктивно необхідними для виконання міжнародного судового доручення та забезпечення належного повідомлення відповідача, а тому підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Водночас, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та вимоги статті 141 ЦПК України щодо пропорційного розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу шляхом зменшення їх розміру до співмірного та розумного.

Outcome: partial