Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

До суду з позовом звернулося АТ «СК «Країна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 28.08.2024 о 11:30 год., рухаючись по провулку Депівський в селі Іванів Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER] , не вибравши безпечної швидкості руху, допустив наїзд на паркан, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Mercedess-Benz», номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження механічного характеру. Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 30.09.2024 у справі № 132/2956/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 16.10.2024 у справі № 132/2832/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № CA/0035544. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 16 800,00 грн. У зв`язку з тим, що [PERSON] скоїв ДТП у стані алкогольного сп`яніння, АТ «СК «Країна» має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] , тому звертається до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просить розгляд справи проводити без участі представника, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача [PERSON] адвокат Шиманська В.В. відповідно до поданої заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи проводити у відсутність відповідача та його представника. Крім того, зазначила, що відповідач, в цілому визнаючи факт доведеності його вини в скоєнні ДТП, що сталася 28.08.2024, не заперечує проти стягнення з нього фактично завданих збитків в порядку регресу в межах доведеної позивачем суми, яка підлягає стягненню. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28.08.2024 о 11:30 год., рухаючись по провулку Депівський в селі Іванів Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER] , не вибравши безпечної швидкості руху, допустив наїзд на паркан, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Mercedess-Benz», номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 30.09.2024 у справі № 132/2956/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 16.10.2024 у справі № 132/2832/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння скоїв ДТП, внаслідок якого, зокрема, отримав пошкодження автомобіль марки «Mercedess-Benz», номерний знак [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № CA/0035544. Власник пошкодженого транспортного засобу «Mercedess-Benz», номерний знак [NUMBER] , звернулася з заявою на виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, а пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим було здійснено виплату страхового відшкодування на підставі: - протоколу огляду технічного стану транспортного засобу; - ремонтної калькуляції № 75247 від 25.09.2024; -заяви щодо погодження розміру страхового відшкодування; -страхового акта № 01/75247/3.2.29. АТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 16 800,00 гривень що підтверджується платіжною інструкцією № 29333 від 05.12.2024. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом 2.3 пункту 1 частини першої статті Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої заподіяно шкоду життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до пункту 59 частини першої статті 1 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Положеннями частини першої статті 18 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. У відповідності до вимог підпункту "а" пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), зокрема, якщо така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач здійснив ДТП перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а позивач, будучи страховиком відповідача, виконав покладені на нього обов`язки відповідно до вимог законодавства України, що стосується виплати страхового відшкодування, за відсутності доказів про протилежне, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16 800,00 грн. При цьому, суд не досліджує питання зазначеного розміру страхового відшкодування, оскільки правильність його визначення не є предметом розгляду даної цивільної справи, а відповідач розмір заявленого страхового відшкодування не оспорює. Судові витрати розподіляються відповідно до статті 141 ЦПК України. Відповідно до статей 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved