Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 25.02.2019 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та відповідачкою укладено Договір № 95194426000, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 30 367,80 грн на строк до 25.08.2021 включно. Позичальник за умовами укладеного правочину зобов`язалася у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, а також інші платежі передбачені договором. Незважаючи на це, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 36 060,86 грн. На підставі укладеного 25.09.2019 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» договору факторингу № 147 АТ «Укрсиббанк» відступило на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 95195037000. 26.09.2019 ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 26-09/19/02, за умовами якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступило набуте до відповідачки право вимоги за кредитним договором № 95195037000 від 25.02.2019 ТОВ «Вердикт Капітал». ТОВ «Вердикт Капітал», у свою чергу, відчужило право вимоги за кредитним договором № 95195037000 від 25.02.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» згідно укладеного 03.10.2022 Договору про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги №03-10/2022. Таким чином, позивач зазначає про наявність у нього права вимоги до відповідачки та просить стягнути із неї на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість у загальному розмірі 36 060,86 грн, судовий збір у сумі 3 028 грн та витрати на професійну правничу допомогу, що складають 13 000 грн. Ухвалою судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2025 вказана цивільна справа на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України передана за підсудністю до Христинівського районного суду Черкаської області. Постановленою 12.11.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судові засідання, призначені на 05.01.2025 та 24.02.2026 представник позивача не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення не заперечує. Сповіщена у встановленому процесуальним законом порядку про дату, час і місце розгляду справи відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася. Клопотань про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідачки до суду не надходило. Правом на подачу відзиву [PERSON] не скористалася. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280 283 ЦПК України, про що 24.02.2026 постановив відповідну ухвалу. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Статтею ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Судом встановлено, що 25.02.2019 [PERSON] звернулася із анкетою заявою до АТ «Укрсиббанк» про надання споживчого кредиту в розмірі 30 367,80 грн строком на 30 місяців. Перший внесок 3 000 грн. Також у анкеті заяві відповідачка просила банк надати додатковий кредит кредитну картку із максимальною сумою ліміту додаткового кредиту 50000 грн. Максимальна процентна ставка за додатковим кредитом 60% річних від фактично використаної суми додаткового кредит. Строк дії ліміту кредитування 24 місяці. 25.02.2019 [PERSON] та представник АТ «Укрсиббанк» уклали Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 95194426000. Згідно з п. 1.1. Договору, підписуючи цей договір, позичальник погоджується з викладеними у правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку та оприлюдені у газеті «Урядовий кур`єр» № 105 від 09.06.2017 (із усіма змінами і доповненнями: умовами надання споживчого кредиту позичальнику, його обслуговування і погашення; умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. Відповідно до п. 2.1. Договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил. Згідно з п. 3.1. Договору сума кредиту становить 30 367,80 грн. За умовами п. 3.3 Договору кредит надається позичальнику для особистих потреб: - в сумі 29647,80 грн на придбання товару: варочні панелі:Biplate/gas HANSA BHKS63138, інше: послуга «Екстра сервіс», інше: sftw серт. MEGOGO з передпл. «Кіно і ТБ: Оптимальна» на 24 місяці, плазмові та LCD телевізори: LCDtv37-42 SAMSUNG UE40NU7100UXUA, витяжки: Airvent/slop VENTOLUX ANCONA 60 BK (1000) TRC SD, інше: sfwt PATEE Recipes Premium (30 місяців/ 1 пристрій), інше: sfwt PATEE Recipes Premium (1 рік / 1 пристрій) шляхом оплати банком з позичкового рахунку позичальника платіжних документів ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН»; - в сумі 900 грн на оплату комісії за надання довідок про стан розрахунків за кредитними зобов`язаннями. Ціна продукції складає 32 467,80 грн. Розмір платежу за продукцію, що сплачується позичальником за рахунок власних коштів, становить 3 000 гривень. Відповідно до п. 3.6. Договору, позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до графіку платежів, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 25.08.2021, при цьому згідно умов договору може бути встановлено інший термін повернення кредиту. Позичальник має право достроково погашати кредит в порядку, передбаченому правилами. Розмір ануїтетного платежу становить 1013 грн (п. 3.7 Договору). Згідно з пунктом 1.9 Договору процентна ставка визначена на рівні 0,00001% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється у розмірі 7,00001%. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї суми простроченої суми основного боргу позичальника за договором. 25.02.2019 відповідачка також підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Суд вважає доведеним виконання первісним кредитором зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №95195037000 від 25.02.2019 та отримання відповідачкою кредитних коштів для придбання товару. Матеріали справи не містять доказів про належне виконання відповідачкою умов договору та взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого наявна заборгованість по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами. Щодо набуття позивачем права вимоги за кредитним договором судом встановлено, що на підставі укладеного 25.09.2019 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» договору факторингу № 147 АТ «Укрсиббанк» відступило на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 95195037000 на суму 31 989,91 грн, з яких: 30 367,80 грн тіло кредиту, 122,11 грн заборгованість за відсоткам, 1 500 грн заборгованість за комісією. 26.09.2019 ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 26-09/19/02, за умовами якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступило набуте до відповідачки право вимоги за кредитним договором № 95195037000 від 25.02.2019 в сумі 31 989,91 грн ТОВ «Вердикт Капітал». ТОВ «Вердикт Капітал», у свою чергу, відчужило право вимоги за кредитним договором № 95195037000 від 25.02.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» згідно укладеного 03.10.2022 Договору про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги №03-10/2022. Згідно реєстру боржників відступлене право вимоги до відповідачки становить 36 060,86 грн, з яких: 30 367,80 грн тіло кредиту, 4 193,06 грн заборгованість за відсоткам, 1 500 грн заборгованість за комісією. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором. Перевіряючи розмір заявленої до стягнення суми заборгованості, суд зауважує, що розрахунку суми боргу первісного кредитора - АТ «Укрсиббанк» суду не надано. Із долучених до матеріалів справи доказів випливає, що послідуючий кредитор - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» будь яких нарахувань відповідачці не здійснював. Тоді як ТОВ «Вердикт Капітал», набувши право вимоги до [PERSON] , за період із 26.09.2019 по 24.08.2021 нарахувало відповідачці проценти в розмірі 4 070,95 грн, з розрахунку 7% річних. Із таким розрахунком суд не погоджується, оскільки період із 26.09.2019 по 24.08.2021 входить до строку кредитування, а тому, відповідно до п. 1.9 Договору, застосуванню підлягає процентна ставка 0,00001 % річних. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для стягнення із відповідачки нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» 4 070,95 грн процентів. Інші позовні вимоги за тілом кредиту, нарахованими первісним кредитором процентами та комісією суд вважає підставними та задовольняє. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 0558960003 від 26.09.2025, позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на суму 31 989,91 грн із загальних 36060,86 грн, що становить 88,71%, із відповідачки на користь позивача стягненню підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 686,13 грн (3028 грн * 88,71%). За приписами статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024; заявку про надання юридичної допомоги № 2212 від 01.08.2025, згідно якої вартість усної консультації складає 4 000 грн, складання позовної заяви 9000 грн; витяг з акту № 13 від 31.08.2025 про надання юридичної допомоги на суму 13 000 грн. У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Однак, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Указаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження и№ 14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Outcome: partial