Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

04.11.2025 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 16.04.2021 АТ «Перший український міжнародний банк» згідно умов кредитного договору №1001858490701 видано [PERSON] кредит у сумі 10000 грн; 20.07.2021 АТ «Перший український міжнародний банк» згідно умов кредитного договору №1001927201401 видано [PERSON] кредит у сумі 15000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання за договорами у повному обсязі. Водночас відповідачка не виконала свої кредитні зобов`язання належним чином, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Як повідомив позивач, загальна заборгованість відповідачки за двома кредитними договорами перед позивачем станом на 03.06.2025 склала 34943,27 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12.11.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначений на 26.12.2025, який був відкладено до 02.03.2026. Представник позивача у судове засідання не прибув, у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, у судове засідання не прибула, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, які в силу положень частини восьмої статті 128 ЦПК України вважаються врученими. Також відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення, у судовому засіданні 02.03.2026 постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до статей 280, 281 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.04.2021 між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №1001858490701, на виконання умов якого відповідачці надано кредит у сумі 10000 грн. 20.07.2021 між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №1001927201401, на виконання умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 15000 грн. Згідно умов заяви №1001858490701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідачці відкрито поточний рахунок та надано кредитну картку, на якій встановлено кредитний ліміт у розмірі 10000 грн на строк 24 місяці. Процентна ставка згідно договору №1001858490701 - 0,01%, тип процентної ставки фіксована, реальна річна процентна ставка 106,9117%, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,99%. Згідно умов заяви №1001927201401 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідачці відкрито поточний рахунок та надано кредитну картку, на якій встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн на строк 24 місяці. Процентна ставка згідно договору №1001927201401 0,01%, реальна річна процентна ставка 106,7268%, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,99%. Факт користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується випискою з особового рахунку з 16.04.2021 по 03.06.2025 та випискою з особового рахунку з 20.07.2021 по 03.06.2025, що наявні в матеріалах справи. Відповідно до розрахунків заборгованості по кредитним договорам №1001858490701 та №1001927201401 станом на 03.06.2025 відповідачка має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №1001858490701 у сумі 13887,26 грн, з яких 7745,42 грн заборгованість за кредитом, 2,40 грн заборгованість за процентами, 6139,44 грн заборгованість за комісією, а також за кредитним договором №1001927201401 у сумі 21056,01 грн, з яких 11919,93 грн заборгованість за кредитом, 4,18 грн заборгованість за процентами, 9131,90 грн заборгованість за комісією. Несвоєчасна сплата обумовлених кредитними договорами платежів порушує право позивача на отримання власних грошових коштів, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. На підтвердження факту належного виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами позивач надав суду копію банківської виписки, з якої можна встановити, що відповідачка користувалася кредитними коштами, які були зараховані на її рахунок, однак відповідні виплати, передбачені договорами, проводила не регулярно та не у повному обсязі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Надаючи оцінку доказам, поданим позивачем, суд зазначає, що позивач, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами, виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, тоді як відповідачка, користуючись кредитними коштами, належним чином не виконувала свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за двома кредитними договорами у загальному розмірі 34943,27 грн. За даних обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог АТ «Перший український міжнародний банк» шляхом стягненням з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитними договорами №1001858490701 та №1001927201401 у загальному розмірі 34943,27 грн. На підставі статей 133,141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог, за рахунок відповідачки позивачу підлягають відшкодуванню понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved