Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить ввизнати пропавшого безвісти [PERSON] , [INFO] батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 2012 року по 2015 рік вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в [ADDRESS] , в будинку його матері [PERSON] . Проте, разом з [PERSON] весь час були зареєстровані по [ADDRESS] . [INFO] вона народила сина [PERSON] , [INFO] дочку [PERSON] . Прізвище дітей записала [PERSON] , а по-батькові у Книзі реєстрації народжень було записано згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України « [PERSON] » та « [PERSON] ». У зв`язку з тим що вони з [PERSON] не зійшлися характерами та виниклими труднощами, пов`язаними з вихованням дітей, вони припинили сімейні стосунки і вона з дітьми переїхала проживати в с.Красилівка, Івано-Франківської області. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дітей, щомісяця надавав матеріальну допомогу, періодично відвідував дітей, проводив дозвілля, що підтверджується спільним з дітьми фото. 08 червня 2024 року [PERSON] , зник безвісти, на даний момент його місце знаходження не встановлено. В зв`язку з наведеним вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання батьківства. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.02.2026 справу призначено до судового розгляду. Позивачка у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Зазначає, що її син [PERSON] , який пропав безвісти є батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Окрім цього вказала, що її син з 2012 року по 2015 рік проживав разом з позивачкою [PERSON] в її домогосподарстві. В цей період народились діти: [PERSON] та [PERSON] . За період проживання та до зникнення безвісти визнавав їх своїми дітьми, хоча з [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, щомісяця надавав позивачці матеріальну допомогу, періодично відвідував дітей, проводив дозвілля. Проте, разом весь час були зареєстровані по [ADDRESS] . Оскільки в сина та позивачки виникали труднощі в спільному проживанні, позивачка переїхала проживати в с.Красилівку, а син залишився проживати в її будинку, звідки і був призваний на військову службу, де пропав безвісти. Представник Міністерство оборони України у судове засідання не з`явився, однак подав письмові пояснення в яких просив розгляд справи здійснювати у його відсутності та зазначив, що Міністерство оборони України як юридична особа безпосередньо не здійснює заходи щодо виплати грошового забезпечення особам зазначеним у абзаці четвертому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Данні виплати здійснює військова частина, де проходить службу військовослужбовець. Представник Калуського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представник військової частини [NUMBER] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд, дослідивши наявні в матеріалах докази, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №176, батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] народилася [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №9, батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , матір`ю записано [PERSON] . Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] від 27.12.2024 [PERSON] є учасником бойових дій. 08 червня 2024 року [PERSON] , стрілець-помічник гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону в/ч [NUMBER] , призваний на військову службу по мобілізації [INFO] , в результаті артилерійського удару в районі «права околиця» н.п.Торецьк Бахмутського району Донецької області, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність 03.12.2024 року зник безвісти. На даний момент його місце знаходження не встановлено, що підтверджується сповіщенням сім`ї від 09.12.2024 року №202/741, видане [INFO] . Згідно акту №332 від 22 травня 2025 року обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства виданого старостою села [PERSON] , встановлено, що за адресою [ADDRESS] з 2012 по 2015 рік фактично проживали без реєстрації: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до положень статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.07.2025 справа №201/1017/25, у разі відсутності відомостей про смерть особи, батьківство якої встановлюється, необхідним є безпосереднє звернення до суду саме із позовом про визнання батьківства (стаття 128 СК України). Так, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Як вбачається з висновку про біологічну спорідненість № MGU1921 від 05.05.2025 року, лабораторний номер аналізу HID25-1909, номер заключення HID25-1909/GM1C1, згідно якої для біологічних зразків були взяті біологічні зразки [PERSON] , [INFO] та його бабусі, [PERSON] , [INFO] . За результатами дослідження встановлено, що донори біологічних зразків можуть бути біологічними бабусею та онуком. Вважаючи апріорну ймовірність спорідненості бабуся-онук рівною 50 %,ймовірність такої спорідненості в цьому випадку становить 99,9734351184%. Відповідно до висновку про біологічну спорідненість № MGU1921 від 05.05.2025 року, лабораторний номер аналізу HID25-1909, номер заключення HID25-1909/GM1C2, згідно якої для біологічних зразків були взяті біологічні зразки [PERSON] , [INFO] та її бабусі [PERSON] , [INFO] . За результатами дослідження встановлено, що донори біологічних зразків можуть бути біологічними бабусею та онуком. Вважаючи апріорну ймовірність спорідненості бабуся-онук рівною 50 %, ймовірність такої спорідненості в цьому випадку становить 99,9993458288%. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05). У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved