Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, в якому просить поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виділивши сторонам по 1/2 частині вказаного будинку, з урахуванням встановленого фактичного порядку користування житловим будинком, припинивши право спільної часткової власності. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 серпня 2024 року призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час її проведення. 13 серпня 2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 28-24, у зв`язку із чим ухвалою суду від 03 вересня 2025 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує, просить суд його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, зокрема і шляхом публікації оголошення про виклик на сайті судової влади. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. На підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Музикою Л.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 546, [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка загальною площею 0,0953 га, кадастровий номер № 7410100000:02:017:5119, на якій розташована вказана частина домоволодіння (а.с. 9-10). Відповідно до п. 1.2. договору, зі згоди співвласника [PERSON] у користування покупця переходять приміщення у житловому будинку, визначені Договором про порядок користування жилим будинком від 11 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко О.С., за реєстровим № 5405 (а.с. 12). Згідно рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 40 від 26 січня 2024 року власній 1/2 частині вказаного житлового будинку була присвоєна адреса [ADDRESS] (а.с. 38, 39-40, 41). Власником іншої 1/2 частин вказаного будинку є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.12.1995, яке міститься в матеріалах інвентаризаційної справи, наданої ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» на запит суду. Як зазначено у позовній заяві, між сторонами склався порядок користування домоволодінням, частини будинку кожної із сторін мають окремі входи, кожен із співвласників користується відокремленими спорудами з ізольованими жилими і підсобними приміщеннями. Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі статтею 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів і єдністю об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17. Відповідно до висновку експерта № 28-24 від 29 липня 2025 року, [PERSON] , власниці 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] , пропонується виділити: житловий будинок, що складається з приміщень: 1 поверх: 2-1 коридор площею 3,7 м2, 2-2 кладова площею 4,7 м2, 2-3 сходи площею 2,1 м2, 2-4 коридор площею 8,2 м2, 2-5 гараж площею 21,5 м2, 2-6 кладова площею 1,3 м2, 2-7 санвузол площею 3,6 м2, 2-8 котельня площею 2,7 м2, 2-1 кладова площею 3,1 м2, 2-ІІ підсобне приміщення площею 3,8 м2; 2 поверх: 2-9 сходи площею 7,1 м2, 2-10 коридор площею 6,1 м2, 2-11 кухня площею 22,0 м2, 2-12 кладова площею 3,3 м2, 2-13 житлова кімната площею 11,1 м2, 2-ІІІ веранда площею 3,3 м2; 3 поверх: 2-14 гардероб площею 6,0 м2, 2-15 коридор площею 5,1 м2, 2-16 житлова кімната площею 9,1 м2, 2-17 житлова кімната площею 12,4 м2, 2-18 санвузол площею 2,7 м2, 2-19 житлова кімната площею 11,6 м2, загальною площею по будинку 154,5 м2, житловою площею 110,3 м2; господарські будівлі та споруди: погріб літ. а5, частина ганку літ а7, ганок а9, сарай літ. Г-1, частина літньої кухні літ В-1, прибудова літ в1, загальною площею 17,3 м2, що складається з приміщень: 2-1 веранда площею 4,1 м2, 2-1 кухня площею 5,3 м2, 2-2 літня кімната площею 7,9 м2. Вказані приміщення складають 50/100 частин у житловому будинку з господарськими будівлями, та відповідає частці у праві власності і на 2075 грн менше від вартості ідеальної частки. Частина будинку з господарськими будівлями та спорудами, що пропонується до виділу співвласнику 1/2 частини, розташована на власній земельній ділянці кадастровий номер 7410100000:02:017:5119, площею 0,0953 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що у власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 19.10.2023, номер 351124284 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.01.2024, Номер НВ-6100007242024. Відповідно до висновку експерта № 28-24 від 29 липня 2025 року, [PERSON] , власниці 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] , пропонується виділити: житловий будинок, що складається з приміщень: 1 поверх: 1-1 тамбур площею 1,0 м2,, 1-2 коридор площею 2,4 м2, 1-3 ванна площею 4,0 м2, 1-4 туалет площею 1,2 м2, 1-5 коридор площею 7,5 м2, 1-6 майстерня площею 22,1 м2, 1-7 сходи площею 2,0 м2, 1-8 кладова площею 4,7 м2, 1-9 котельня площею 2,8 м2, 1-І кладова площею 3,0 м2, 1-ІІ підсобне приміщення площею 3,9 м2; 2 поверх: сходи площею 7,0 м2, 1-11 кухня площею 10,9 м2, 1-12 кладова площею 2,1 м2, 1-13 коридор площею 7,1 м2, 1-14 житлова кімната площею 21,3 м2, 1-ІІІ веранда площею 3,3 м2, 1-ІV веранда площею 7,3 м2; 3 поверх: 1-15 сходи площею 7,0 м2, 1-16 житлова кімната площею 11,3 м2, 1-17 санвузол площею 2,8 м2, 1-18 житлова кімната площею 12,3 м2, 1-19 житлова кімната площею 8,9 м2, 1-20 коридор площею 5,9 м2, 1-21 шафа площею 0,5 м2, загальною площею 162,3 м2, житловою площею 108,5 м2; господарські будівлі та споруди: погріб літ. а4, частина ганку літ. а7, ганок а8, сарай літ. Б-1, частина літньої кухні літ В-1, прибудова літ. в, загальною площею 18,8 м2, що складається з приміщень: 1-І веранда площею 3,6 м2, шафа 1-ІІ площею 0,9 м2, 1-1 кухня площею 6,0 м2, 1-2 літня кімната площею 8,3 м2. Вказані приміщення складають 50/100 частин у житловому будинку з господарськими будівлями, та відповідає частці у праві власності і на 2075 грн більше від вартості ідеальної частки. Поділ горища та покрівлі житлового будинку виконується по лінії поділу третього поверху будинку. При наведених варіантах поділу сторонам не потрібно виконувати роботи з переобладнання, оскільки будинок складається з відокремлених квартир. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за фактичних обставин реалізація права співвласника [PERSON] щодо поділу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] не порушить права іншого співвласника [PERSON] , оскільки запропонований позивачем варіант здійснено відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм. За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами, а отже такими, що підлягають задоволенню. Позивачем на підтвердження понесення витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи надано платіжну інструкцію № 0.0.3932948720.1 від 09.10.2024, згідно якої позивачем сплачено 13383 грн., оскільки даний спір стосується інтересів обох співвласників справи, а тому витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи необхідно покласти на позивача і відповідача порівну. Крім того, оскільки позивач на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнена, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 15140 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved