Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 15.02.2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/81-1-0-00/23445, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 147 753,83 грн. строком до 15.01.2028 року, а позичальник у свою чергу зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 19,00% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. У той же день, тобто 15.02.2026 року, між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду №014/81-1-0-00/23445/81-1-0-00/23447 до кредитного договору, відповідно до умов якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони дійшли згоди про зміну умов погашення кредиту. Сторони погодили з 15.02.2016 року встановити процентну ставку 17% річних. Якщо протягом вказаного строку позичальник прострочив виконання своїх грошових зобов`язань за кредитним договором на більш ніж 30 календарних днів, то проценти за кредитом розраховуються за процентною ставкою, визначеною у п. 1.5 кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 15.02.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №1, відповідно до умов якого останній як фінансовий поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням, які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов`язань. Всупереч вимогам кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 30.05.2025 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» за кредитним договором становить 184 284,71 грн., з яких: 112 002,21 грн. заборгованість за кредитом, 72 282,50 грн. заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 16.10.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідачів відзив на позовну заяву у визначений строк на адресу суду не надійшов. За змістом ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У наведений в ухвалі процесуальний строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Із урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи слідує, що 15.02.2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом зі Статуту, банківською ліцензією (надалі позивач), та [PERSON] (надалі відповідач-1) укладено кредитний договір №014/81-1-0-00/23445, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 147 753,83 грн.; цільове призначення: кошти надаються на рефінансування заборгованості позичальника перед кредитором за кредитним договором №014/0911/85/126824 від 18.12.2007 року; дата надання кредиту 15.02.2016 року, одноразово; дата повного погашення 15.01.2028 року; процентна ставка фіксована та становить 19% річних (а.с. 35-40, 64, 67-68). Згідно з п. 3.1 договору надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на рахунок №2203_________ для погашення заборгованості позичальника перед кредитором за кредитним договором №014/0911/85/126824 від 18.12.2007 року. 15.02.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду №014/81-1-0-00/23445/81-1-0-00/23447 до кредитного договору, відповідно до умов якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони дійшли згоди про зміну умов погашення кредиту. Сторони погодили з 15.02.2016 року встановити процентну ставку 17% річних. Якщо протягом вказаного строку позичальник прострочив виконання своїх грошових зобов`язань за кредитним договором на більш ніж 30 календарних днів, то проценти за кредитом розраховуються за процентною ставкою, визначеною у п. 1.5 кредитного договору (а.с. 43-44). Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] , зі змісту якої убачається надходження 15.02.2016 року від АТ «Райффайзен Банк» коштів в якості виплати кредиту на суму 147 753,83 грн. (а.с. 9-34). 15.02.2016 року між банком та [PERSON] (надалі - відповідач-2) було укладено договір поруки №1, відповідно до умов якого останній як поручитель взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, які виникають з умов кредитного договору №014/81-1-0-00/23445 від 15.02.2016 року, у тому числі й тих, що виникнуть у майбутньому, а саме: повернути кредит у розмірі 147 753,83 грн. та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19% річних, сплатити комісії, пені, штрафи, передбачені кредитним договором (а.с. 48-52). Відповідно до розрахунку станом на 30.05.2025 року загальна заборгованість за кредитним договором №014/81-1-0-00/23445 від 15.02.2016 року становить 184 284,71 грн., з яких: 112 002,21 грн. заборгованість за кредитом, 72 282,50 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 6-8). Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлені фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що відповідачі не виконали в повному обсязі передбачених умовами кредитного договору (з урахуванням додаткової угоди) обов`язків по поверненню кредиту та сплати відсотків, що призвело до порушення прав кредитора, тому порушене право підлягає поновленню шляхом стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитом в сумі 184 284,71 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 4 542 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. З огляду на викладене та

Outcome: approved