Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у серпні 2025 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів зі встановленої частки доходу на тверду грошову суму та визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 20000 грн 00 коп. щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви, з подальшою щомісячною сплатою до 5-го числа кожного місяця. Позов мотивований тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2016 стягнуто зі [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.01.2015 року і до її повноліття. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.08.2022 стягнуто з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів, однак рішення не виконано, виконавче провадження триває. Дитина проживає разом позивачем за межами України, де [PERSON] орендує житло. [PERSON] від першого класу навчається у приватному закладі освіти «Лінгвістична гімназія» м. Києва, навчання є платним. Дитина потребує тривалої роботи з психологом, що пов`язано з емоційними труднощами, спричиненими поведінкою батька, консультації проводяться двічі на місяць. Крім того, дитина щорічно відвідує табори, їй необхідне медичне лікування, оскільки у 2023 році перенесла операцію з видалення кісти селезінки, що потребує надалі регулярного медичного спостереження. Поточні аліменти сплачуються нерегулярно та у зменшеному розмірі, переважно близько 2000 грн на місяць, внаслідок чого виникла необхідність у зміні способу стягнення аліментів та їх збільшенні. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025, визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 30-31). Ухвалою судді від 25.08.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків (а.с. 32-34). Ухвалою судді від 01.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с. 86-87). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідачу надсилалася ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою та додатками до неї. Відзив на позовну заяву до суду не направив, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2016 стягнуто зі [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.01.2015 року і до її повноліття (а.с. 43-44). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.08.2022 у справі №754/15731/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньї [PERSON] , [INFO] у розмірі 189427 грн 25 коп на неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 63460 грн 32 коп. (а.с. 45-48). Як вбачається з реєстраційної карти про надання тимчасового захисту [PERSON] та [PERSON] перебувають на території Республіки Болгарія (а.с. 54-56). Відповідно до договору про надання освітніх послуг №20/25 від 12.08.2025, [PERSON] навчається у приватному закладі освіти «Лінгвістична гімназія» м. Києва, оплата за 2025-2026 навчальний рік становить 9300 грн/місяць (а.с. 57-58). Згідно Акту здачі-приймання наданих послуг від 30.06.2025 для [PERSON] були надані освітні послуги у приватному закладі освіти «Лінгвістична гімназія» м. Києва відповідно до договору про надання освітніх послуг №06/24 від 11.06.2024 в період з 11.09.2024 по 30.06.2025 на загальну суму 88000 грн 00 коп. (а.с. 59). Як вбачається з платіжних інструкції від 05.03.2025 та 07.06.2025 [PERSON] було здійснено переказ на рахунок [PERSON] , з призначенням платежу: оплата консультації у загальному розмірі 1500 грн 00 коп. (а.с. 60). Згідно платіжної інструкції №0.0.3755730794.1 [PERSON] здійснено оплату за освіту у сфері спорту та відпочинку, згідно рахунку 308-24 від 10.07.2024 ( [PERSON] ) у розмірі 19700 грн. 00 коп. (а.с. 63). Відповідно до виписки №6178 із медичної карти стаціонарного хворого НДСЛ «Охматдит» [PERSON] здійснено операцію з видалення кісти селезінки (а.с. 65, 66). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду за змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України. Приписами ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн 00 коп., починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Однак, з наданих позивачем до суду доказів не вбачається, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у такому розмірі. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття дитини, повноцінно забезпечувати її інтереси, судом встановлено наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки щомісячно у розмірі 8000 грн 00 коп., починаючи з дати пред`явлення позову, а саме з 18.08.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім цього, судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Також позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно зі ст.192 СК України. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). V. Розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», судовий збір по справі необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial