Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

03 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 28840,00 грн, та судовий збір. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору про надання фінансового кредиту від 19 жовтня 2024 року № 8400391 з Додатковою угодою до нього від 22.10.2024 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» відповідачка отримала кредит в сумі 15000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість в сумі 28840,00 грн, яку ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу № 12092025 від 12 вересня 2025 року, відступило для ТОВ «ФК «ЄАПБ», яку позивач просить стягнути з відповідачки. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 03 лютого 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. 18 лютого 2026 року на адресу суду за допомогою підсистеми "Елекронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] просила: або відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів існування заборгованості та обгрунтованого розрахунку боргу, не доведено перехід права вимоги, розмір штрафних санкцій, пені та відсотків є явно завищеним, а також не співмірним із фактично отриманою сумою кредиту; або задовольнити позов частково, зменшивши суму стягнення, виключивши штрафні санкції, пеню та надмірні відсотки. Відповіді на відзив на позовну заяву до суду не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги потрібно задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19 жовтня 2024 року відповідно до договору № 8400391, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» відповідачка отримала кредит в сумі 10000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою 366,00% річних (або 1% в день). Окрім того, відповідно до Додаткової угоди до Договору № 8400391 про надання споживчого кредиту від 19 жовтня 2024 року, укладеної в електронній формі між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» відповідачці збільшено суму кредиту на 5000 гривень зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 1% в день. Вказаний договір та угода укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С4516 (а.с.14 ) та [NUMBER] (а.с.17). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 19 жовтня 2024 року договір №8400391, про надання фінансового кредиту та додаткової угоди до нього, [PERSON] взяла на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 12 вересня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна»(Клієнт) було укладено Договір факторингу № 12092025, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» за плату відступає позивачу право вимоги до боржників згідно реєстру боржників. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників. 12 вересня 2025 року між Фактором і Клієнтом було підписано акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с.47 ), за яким ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28840,00 грн за договором про надання фінансового кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором №8400391 від 19 жовтня 2024 року, відповідач має заборгованість за кредитом в розмірі 28840,00 грн, з яких: 9700,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11640,00 грн сума заборгованості за відсотками та 7500,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафом (а.с.35-41). Судом встановлено, що заборгованість за процентами в сумі 11640,00 грн розрахована у відповідності до умов договору про надання фінансового кредиту, а тому приймається судом як належна до стягнення заборгованість. Разом з тим, відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України вбачається, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та наданий час не припинений. А тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки неустойки (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №8400391 від 19 жовтня 2024 року в сумі 7500 грн. є безпідставними. У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 21340,00 грн. Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до [PERSON] договором про надання фінансового кредиту 19 жовтня 2024 року № 8400391, як і договір факторингу 12092025 від 12 вересня 2025 року є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 21340,00 грн заборгованості за кредитним договором № 8400391 від 19 жовтня 2024 року. Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 73,99 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 1792 грн. 33 грн судового збору (2422,40 * 73,99 % = 1792,33). На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України,

Outcome: partial