Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

21.11.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернулося до Рівненського районного суду Рівненської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 13.01.2026 року цивільна справа надійшла з Рівненського районного суду Рівненської області до Здолбунівського районного суду Рівненської області в порядку ст. 31 ЦПК України відповідно до ухвали судді Рівненського районного суду Рівненської області Красовського О.О. від 04.12.2025 року. Згідно автоматизованого розподілу 13.01.2026 року справу було передано до провадження судді Здолбунівського районного суду Рівненської області Чорного І.А. У поданій позовній заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 13280 грн. та судові витрати в справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 30 грудня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір №542455, за яким остання ла кредит у розмірі 1500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом строком на 365 днів. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу, за яким право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором відступлено позивачу. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з неї заборгованість за кредитом у судовому порядку. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14 січня 2026 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позовну заяву відповідачка не подала. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30 грудня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №542455 у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерцію» особливостей, за яким остання отримала кредит у розмірі 1500 грн. у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача з використанням платіжної картки № [NUMBER] строком на 365 днів із стандартною процентною ставкою 2,2 відсотка в день, зниженою процентною ставкою 0,01 відсотки, яка застосовується за умови, якщо споживач до 29.01.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти в сумі першого визначеного платежу або здійснить часткове повернення кредиту. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до договору та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Зазвичай електронні кредитні договори підписуються за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З правового висновку Верховного Суду в справі №524/5556/19 від 12 січня 2021 року вбачається, що «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом та без отримання листа на електронну адресу чи SMS-повідомлення на номер телефону позичальника, відповідно до якого було здійснено вхід на сайт кредитора за допомогою логіна та пароля, кредитний договір не був би укладений, тобто відповідає внутрішній волі позичальника». Кредитний договір №542455 від 30.12.2022 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою про ідентифікацію клієнта , а тому є укладеним. Кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит в межах обумовлених сум шляхом перерахування кредиту на платіжну катку позичальника № [NUMBER] в сумі 1500 грн, що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» №20251020-1791 від 20.10.2025. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №01022024, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №542455 від 30.12.2022 відступлено позивачу, що свідчить про заміну кредитора. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач [PERSON] , передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору та досудову вимогу позивача не виконала. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. З представленого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість відповідача за кредитним договором №542455 від 30.12.2022 складається із заборгованості за кредитом в сумі 13280 грн., з якої заборгованість за сумою кредиту становить 1500 грн., заборгованість за відсотками - 11780 грн., що відповідає визначеній в п.1.8.1 договору загальній вартості кредиту для позичальника за весь строк кредитування. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копію договору про адання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, акт надання послуг №1137 від 10.11.2025 та детальний опис виконаних робіт, загальний розмір яких складає 8000 грн. Оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, суд вважає, що гонорар є завищеним, оскільки має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат. А тому, суд вважає співмірним стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, та понесені ним судові витрати в сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved