Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 26.04.2024 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому було відкрито поточний рахунок із встановленим кредитним лімітом та видано платіжну картку. Встановлено проценти за користування кредитом в розмірі 40,80% річний на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що в подальшому відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.11.2025 року виникла заборгованість в сумі 75505 грн. 72 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 64928 грн. 23 коп., заборгованості по процентам в сумі 10577 грн. 49 коп., позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 05.12.2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 16.12.2025 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В позовній заяві позивач в разі неявки його представника просив розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засіданні за викликами повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З долучених до позову матеріалів вбачається, що 26.03.2023 року відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку; заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком; паспорт споживчого кредиту. Відповідно до умов останніх сторонами було погоджено відкриття відповідачу поточного рахунку, із встановленням кредитного ліміту в розмірі від 1000 грн. до 200000 грн., зі строком кредитування 240 місяців, базовою процентною ставкою в розмірі 40,80% річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Долученою до позову випискою по рахунку та довідками підтверджується виконання позивачем умов договору, відкриття відповідачу поточного рахунку, із встановленим кредитним лімітом, розмір якого збільшувався до 65000 грн. З виписки по рахунку також вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами. Крім того, відповідно до виписки та розрахунку заборгованості вбачається та не спростовано відповідачем, що останній свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.11.2025 року виникла заборгованість в сумі 75505 грн. 72 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 64928 грн. 23 коп., заборгованості по процентам в сумі 10577 грн. 49 коп. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору в частині своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та процентів, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, банк у відповідності до ст.1050 ЦК України набув права вимагати дострокове повернення частини кредиту, що залишилась не повернутою та сплати процентів. В зв`язку з цим, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в зазначеному вище розмірі, а також у відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved