Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

26.01.2026 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 8892925 від 01.11.2023 у розмірі 10940 грн 00 коп., судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 01.11.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8892925, згідно з умовами якого відповідач отримав 3000 грн, зі сплатою процентів за користуванням кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісію і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Зазначає, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ Мілоан та відповідачем не був би укладений. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. Відповідно до умов кредитного договору, 26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ від 26.03.2024. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 8892925 від 01.11.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 10940 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 2790 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить - 7850 грн; прострочена заборгованість за комісією становить - 300 грн. Представник позивача в позові просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи в судові засідання 12.02.2026 та 03.03.2026 не прибув, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою від 26 січня 2026 року суд прийняв справу до розгляду та відкрив провадження в цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини. 01.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 8892925, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені Договором (а.с. 7-10). Відповідно до умов договору, сума кредиту складає 3000 грн. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 01.11.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 16.11.2023. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 14.02.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Пунктом 1.4. Договору передбачено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користуванням кредитом в рекомендовану дату платежу 16.11.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 14.02.2024. Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 907,50 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 3907,50 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 13357,50 грн. Комісія за надання кредиту 300 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 607,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,35 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 9450 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен користування кредитом протягом поточного періоду. Пунктом 2.3. Договору передбачена можливість пролонгації строку кредитування. Відповідно до п. 2.3.1. Договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту: 3 дні - 3 %, 7 днів - 6 %, 15 днів - 10 %. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на умовах визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору. Вказаний кредитний договір [PERSON] підписав із застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором 597166, який було відправлено 01.11.2023 на номер +380502294900, що підтверджується довідкою від 10.09.2025 (а.с. 10 на зв.). Відповідно до платіжного доручення 114131937 від 01.11.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти згідно з договором 8892925 у розмірі 3000 грн (а.с. 11). Крім того, відповідно до інформації наданої від АТ «Сенс Банк», [PERSON] є клієнтом банку, на її ім`я відкрито запитувану картку, маска якої № [NUMBER] , повний номер картки № [NUMBER] . З виписки по вказаній картці вбачається зарахування грошових коштів 01.11.2023 у розмірі 3000 грн (а.с. 33-34). З Відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 8892925 вбачається інформація про надання кредиту, нарахування комісії за надання кредиту, нарахування процентів, а також про сплату тіла кредиту, процентів, комісії (а.с. 11 на зв.). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 8892925 від 01.11.2023, заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором станом на 05.01.2026 складає 10940 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 2790 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить - 7850 грн; прострочена заборгованість за комісією становить - 300 грн (а.с. 12). 26.03.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ (а.с. 12-16). Згідно з цим Договором, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором №8892925 від 01.11.2023. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №8892925 від 01.11.2023 складає 10940 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2790 грн; заборгованість за відсотками 7850 грн, залишок по комісії 300 грн (а.с. 17). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525-526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимога ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач довів факт укладення 01.11.2023 кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором ТОВ "Мілоан", отримання відповідачем за цим договором кредитних коштів у розмірі 3000 грн 00 коп. та порушення останньою взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором про надання споживчого кредиту № 8892925 від 01.11.2023, а саме: 2790 грн 00 коп. - заборгованості за тілом кредиту та 7850 грн простроченої заборгованості за сумою відсотків. Що стосується комісії за надання кредиту слід зазначити таке. У відповідності до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо) споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/ рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь- яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. За нормами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що:«згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У договорі про споживчий кредит № 8892925 від 01.11.2023 укладеному між відповідачем та ТОВ «Мілоан» містяться умови про плату за комісію за надання кредиту. Пунктом 1.5.1 договору встановлено плату за комісію за надання кредиту, без уточнення послуг та систематичності їх надання. Вказана вимога фактично стосується послуг з надання інформації про кредит на вимогу споживача одноразово, оскільки ним не передбачено надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості. Ураховуючи те, що [PERSON] встановлено плату за послуги, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, суд дійшов висновку про те, що положення пункту 1.5.1 кредитного договору, укладеного між відповідачем та ТОВ «Мілоан», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за видачу кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з частинами першою, п`ятою статті 216 ЦК України в разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Позивач ствить питання про стягнення з відповідача простроченої заборгованості за комісією в сумі 300 грн. Відтак, договір про споживчий кредит № 8892925 від 01.11.2023 у частині встановлення плати за комісію за видачу кредиту є нікчемним. Отже, на підставі ч. 5 ст. 216 ЦК України вважає за потрібне застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. Ураховуючи, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення статті 216 ЦК України, сума боргу підлягає зменшенню на суму комісії у розмірі 300 грн. Відтак, суд дійшов висновку про відмову в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 300 грн 00 коп. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 8892925 від 01.11.2023 у розмірі 10640 грн 00 коп. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2589 грн 39 коп. (10640 грн * 2662,40 грн / 10940 грн). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн суд враховує таке. Відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, акту № Д/12641 наданих послуг від 05.01.2026, детального опису наданих послуг від 05.01.2026, позивач поніс 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи звернення до суду з позовною заявою, віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, а також враховуючи те, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн, яка буде достатньою, співмірною і справедливою в цьому випадку.

Outcome: partial