Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом та просить визнати незаконними і скасувати накази начальника Управління культури та охорони культурної спадщини Конотопської міськради Сумської обл. №99-К від 12.11.25 р. Про відтермінування звільнення [PERSON] директора КЗ Конотопська дитяча музична школа №1; №84-К від 26.09.25 р. Про результати службового розслідування; зобов`язати Управління культури та охорони культурної спадщини Конотопської міськради Сумської обл. поновити її на попередній посаді, стягнути з Управління культури та охорони культурної спадщини Конотопської міськради Сумської обл. середній заробіток за час вимушеного прогулу та 20000 грн. моральної шкоди. Вимоги обґрунтовує тим, що з 27.08.2002 р. працювала на посаді директора Конотопської дитячої музичної школи №1. 24.11.25 р. наказом №99-К від 12.11.25 р. у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку її було звільнено з роботи. У ньому не міститься посилання, що саме роботодавець вважає причиною звільнення, не конкретизовано якими діями чи бездіяльністю систематично не виконувала посадові обов`язки. Також, копії документів, перелічені у спірному наказі, не зазначені як додатки, не прикріплені до нього. Неможливо встановити, що саме є підставою її звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КзпП України, які порушення було допущено та коли їх вчинено. Наказом №84-К від 26.09.25 р. роботодавець оголосив їй догану за дії, які не відносяться до порушення посадових обов`язків. Порушення описані в Акті про результати перевірки дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку та діловодства у КЗ Конотопська дитяча музична школа №1 від 04.11.25 р. допущені до 26.09.25 р. Порушення щодо складання документів у сфері пов`язаних з трудовою діяльністю працівників відбулися задовго до початку навчального року 2025/2026. Має освіту за спеціальністю музика і співи, їй присвоєно кваліфікацію вчителя музики і співів, не має фахових юридичних знань. Поряд з цим у штатному розписі закладу відсутня посада юристконсульта та інспектора з кадрів. Внаслідок чого її робота, як керівника, була значно ускладнена, роботодавець не вживав належних заходів для забезпечення діяльності комунального закладу юридичним супроводом. Основною причиною допущення порушень у сфері діловодства та документообігу була відсутність фахових працівників, яких не могла самостійно прийняти на роботу. Роботодавець звільнив її незаконно за надуманими підставами, не сформулювавши конкретних порушень у наказі про звільнення. Також просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Крім того, незаконним звільненням завдано душевних страждань, через хвилювання втратила працездатність та лікувалась. Додаткових страждань завдає те, що знайомі мешканці міста піддають критичній оцінці вищевказані події, кожен день хтось з них нагадує про незаконне звільнення з роботи. У них могла сформуватися думка, що причиною її звільнення могло бути порушення норм законодавства або професійна непридатність, чим підривається її авторитет, принижується честь та гідність. Вищезазначеним їй завдано моральної шкоди, розмір якої оцінює в сумі 20000 грн., що і змусило звернутися із даним позовом до суду. Представник позивача Розуменко О.Ю. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, фактично пославшись на вищевикладені обставини. Представник відповідача Управління культури та охорони культурної спадщини Конотопської міськради Сумської обл. Юсан І.О. заперечує задоволенню позовних вимог, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Представник відповідача Комунального закладу Конотопська дитяча музична школа №1 будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи до судового засідання не з`явився. Третя особа начальник Управління культури та охорони культурної спадщини Конотопської міської ради Сумської області Шинкаренко О.В. заперечує задоволенню позовних вимог. Згідно з ч.ч.1-2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до положень ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Ст.147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно з п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст.40 і п.п.2,3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (ч.1 ст.43 КЗпП України). За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше 01 р. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, потрібно з`ясувати, в чому конкретно полягало порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України та чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України необхідна наявність у сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним. При визначенні систематичності як ознаки порушення враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. У справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, саме роботодавець повинен довести, що застосування таких заходів стягнення відбулося без порушення законодавства про працю. Судом встановлено, що директором КЗ Конотопська дитяча музична школа №1 [PERSON] (а.с. 9-24) дійсно в порушення розпорядження міського голови від 28.12.23 р. №328-ОД, Закону України Про публічні закупівлі виконано самовільний поточний ремонт підвального приміщення без укладання договору з виконавцем, проведення моніторінгу вартості робіт і закупівлі в системі Прозоро, про що було складено відповідний акт (а.с. 109-115). Даний акт є чинним і у встановленому законом порядку не оскаржувався. З огляду на вказане суд приходить до висновку, що застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани за дане правопорушення відповідно до наказу №84-к від 26.09.2025 р. (а.с. 108), відповідачем дотримані вимоги ст.147 КЗпП України, враховано ступень тяжкості вчиненого [PERSON] дисциплінарного проступку. У зв`язку із чим відсутні підстави для визнання незаконним та скасування наказу про її притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани і задоволення позовних вимог позивача в цій частині позову. Також судом встановлено, що за наслідками проведеної 03.11.25 р. перевірки КЗ Конотопська дитяча музична школа №1 (а.с. 101-103) виявлено порушення позивачем вимог п.3.4 Статуту КЗ Конотопська дитяча музична школа №1 (а.с. 77-96), п.п.1.2, 2.1, 2.9, 4 Посадової інструкції директора Конотопської дитячої музичної школи №1 (а.с. 97-98), а саме: всупереч Наказу Міністерства науки і освіти №1669 від 26.12.17 р. відібрано у батьків учнів заяви про надання згоди на проведення уроків без перерви на час оголошення сигналу Повітряна тривога та покладення відповідальності за безпеку дітей на батьків; в порушення Наказу Міністерства культури і туризму України від 18.07.06 р. №571/0/16-06 Про затвердження зразків документів для початкових спеціалізованих мистецьких закладів (шкіл естетичного виховання) відсутній наказ про затвердження планового контингенту учнів школи; відсутній план організації освітнього процесу школи в порушення Статуту; викладачі допущені до роботи без медичного огляду, чим порушено Постанову КМУ від 23.05.01 р. №559, Наказ МОЗ України від 26.01.24 р. №139; відсутня номенклатура справ передбачена Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування ... затверджених наказом МЮУ від 18.06.15 р. №1000/5, ЗУ Про Національний архівний фонд та архівні установи, розпорядженням міського голови від 29.07.19 р. №193-ОД; відсутня реєстрація наказів з усіх видів діяльності вхідної та вихідної документації школи, тощо, про що було складено відповідний акт (а.с. 104-107). Даний акт є чинним і у встановленому законом порядку не оскаржувався. Наказом начальника Управління культури та охорони культурної спадщини Конотопської міськради Сумської обл. №99-К від 12.11.25 р. Про відтермінування звільнення [PERSON] директора КЗ Конотопська дитяча музична школа №1 звільнено позивача в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у листку непрацездатності згідно з п.3 ч.1 ст.40 КзпП України у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку (а.с. 99). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.04.2019 р. у справі № 520/3689/16-ц (провадження № 61-17179св18) Верховний Суд зазначив, що «звільнення за систематичне невиконання трудових обов`язків передбачає здійснення працівником щонайменше двох дисциплінарних проступків, за наслідками вчинення яких виносяться наказ про оголошення догани та наказ про звільнення внаслідок систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку». Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Як вбачається з матеріалів справи, 26.09.25 р. позивач притягувалася до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх трудових обов`язків, має догану за дане правопорушення відповідно до наказу №84-к, який судами попередніх інстанцій не скасований, у листопаді 2025 р. знову здійснила дисциплінарний проступок, у зв`язку із чим у відповідача були всі наявні правові підстави для звільнення [PERSON] з роботи за п.3 ст.40 КЗпП України, за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Позивач на обгрунтування вимог посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.07.2019 р. у справі 456/2368/16, проте вона не є релевантною до спірних правовідносин. Так, у постанові Верховного Суду від 18.07.2019 р. у справі 456/2368/16 встановлено, що позивача було звільнено з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки відповідачем не подано доказів щодо обґрунтування того, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення, а також не дотримано процедури звільнення. Зокрема, відповідач не вказав зміст і час вчиненого працівником невиконання або неналежного виконання трудових обов`язків та не навів даних на підтвердження того, що невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків є систематичним, і раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Проте у справі, яка є предметом перегляду, матеріалами справи підтверджено, що позивачем систематично порушувалась трудова дисципліна, враховано ступінь проступку та відповідність обраних відповідачем дисциплінарних стягнень, а також те, що до [PERSON] раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення за невиконання трудових обов`язків, відповідач вважає її роботу неналежною, а також враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку. З огляду на вказане суд приходить до висновку, що звільнення позивача відбулось з дотриманням закону, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про скасування спірних наказів, поновлення [PERSON] на роботі та похідних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу і моральної шкоди (Правова позиція викладена у Постанові ВС від 31.05.23 р. №202/1275/18).

Outcome: dismissed