Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Адвокат Поляк М.В., діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій просила встановити факт смерті [INFO] громадянина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Кіцманським РВ УМВС України в Чернівецькій області 23.09.1998 р., уродженця смт.Лужани, Чернівецького району Чернівецької області, зареєстроване місце проживання: с.Шипинці, Чернівецького району Чернівецької області, військовослужбовця військової частини [NUMBER] , під час захисту Батьківщини та пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби внаслідок участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у селищі Ниркове, Попаснянського району Луганської області; зобов`язати Сокирянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити державну реєстрацію факту смерті [PERSON] , [INFO] та видати свідоцтво про смерть. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2025 року, вказану вище позовну заяву передано до провадження судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Ратушенка О.М. Ухвалою від 05 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 30.09.2025 року Сокирянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому було зазначено те, що позивач у позовній заяві не надав належного обґрунтування щодо предмета спору, що зумовлює необхідність залучення Сокирянського відділу ДРАЦС як відповідача у справі. Належним відповідачем у даній справі є Міністерство оборони України, а також про те, що позивачка вже зверталася із заявою про оголошення фізичної особи померлою до Кіцманського районного суду Чернівецької області, який ухвалив рішення у справі №718/662/25 про відмову у задоволенні заяви, і що Сокирянським районним судом Чернівецької області вже розглядалася справа №722/1420/25 за заявою [PERSON] з тим самим предметом та з тих самих підстав. 08.10.2025 року представником позивача до суду було подано відповідь на відзив у якому зазначено, що позивач погоджується із даним твердженням відповідача, оскільки дійсно предмет спору не передбачає пред`явлення вимог безпосередньо до Сокирянського відділу ДРАЦС. У зв`язку із цим вважаємо за належне змінити процесуальний статус Сокирянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та залучити його до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач також зазначив, що метою звернення позивача до суду є встановлення юридичного факту смерті з подальшою можливістю реалізації спадкових прав, коло відповідачів, визначене позивачем, є належним і повністю відповідає характеру спірних правовідносин. Таким чином, твердження Сокирянського відділу ДРАЦС є необґрунтованими, а їх позиція не спростовує правомірності визначення позивачем сторін у справі. 15.12.2025 року представником позивача до матеріалів справи було долучено нотаріально посвідчений афідевіт [PERSON] , який є особою, яка безпосередньо проходила військову службу разом із [PERSON] , у зв`язку з чим володіє інформацією про обставини його перебування в зоні бойових дій, виконання ним службових обов`язків та події, що передували його загибелі. Відповідно до розпорядження керівника апарату Сокирянського районного суду Чернівецької області Хорошенюка О.І. за №14/2026 від 14.01.2026 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», у зв`язку з неможливістю продовжувати розгляд вищевказаної справи суддею Ратушенко О.М., призначено повторний автоматизований розподіл між суддями невирішеної цивільної справи №722/2002/25. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу №722/2002/25 передано до провадження судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Суському О.І. Ухвалою від 30.01.2026 року цивільну справу №722/2002/25 (№2/722/81/26 ) прийнято до провадження. 13.02.2026 року Сокирянським відділом ДРАЦС було повторно подано відзив на позовну заяву з тим самим змістом. 20.02.2026 року представником позивача було повторно подано відповідь на відзив у якому повторно зазначила, що позивач погоджується із даним твердженням відповідача, оскільки дійсно предмет спору не передбачає пред`явлення вимог безпосередньо до Сокирянського відділу ДРАЦС. У зв`язку із цим вважаємо за належне змінити процесуальний статус Сокирянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та залучити його до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач також зазначив, що метою звернення до суду є встановлення юридичного факту смерті з подальшою можливістю реалізації спадкових прав, коло відповідачів, визначене заявником, є належним і повністю відповідає характеру спірних правовідносин. Таким чином, твердження Сокирянського відділу ДРАЦС є необґрунтованими, а їх позиція не спростовує правомірності визначення заявником сторін у справі. Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, надавши заяву у якій просить здійснити розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з?явився, надав суду заяву у якій зазначив, що разом із своєю родиною довгий час не покладав зусиль щодо збирання та отримання інформації щодо місця знаходження свого батька [PERSON] . Протягом певного часу він вів листування із [PERSON] , з позивним «Страйк» командиром роти батька, котрий сприяв збиранню та отриманню інформації стосовно можливого місця знаходження зниклого [PERSON] , надав інформацію, що у розпорядженні 2 десантно-штурмової роти перебував автомобіль марки MITSUBISHI L-200 зеленого (хакі) кольору з вираженим білим листком паперу на правій частині вантажної платформи, в якості транспортного засобу для виконання завдань роти. Надалі, в ході проведення низки вильотів за допомогою дронів, в якості засобів ведення дистанційного спостереження, з метою пошуку тіла [PERSON] , операторами таких дронів було перевірено місцевість, де попередньо було знайдено 6 тіл полеглих військовослужбовців після проведення в тому районі боїв у 20-тих числах травня 2022 року. Так, на узбіччі дороги біля річки Суха Плотва, що знаходиться між населеними пунктами Нагірне та Білогорівка виявлено згаданий раніше автомобіль марки МІTSUBISHI L-200 зеленого (хакі) кольору з вираженим білим листком паперу на правій частині вантажної платформи поряд з яким лежав труп зниклого безвісти [PERSON] , що одразу був впізнаний. Просив провести судове засідання без його участі, вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з?явилася, попередньо надала суду заяву у якій зазначила, що разом із членами своєї родини протягом тривалого часу не припиняла спроб та не шкодувала зусиль, спрямованих на збирання й отримання будь-якої інформації щодо можливого місця перебування, стану здоров`я та загалом долі зниклого батька. Підтримували зв`язок із побратимами, знайомими, перевіряли будь-які повідомлення, які могли пролити світло на його місцезнаходження чи обставини зникнення. Після того як [PERSON] отримав відповідні фотозображення, він одразу продемонстрував їх родині. Ознайомившись із ними, вони без вагань упізнали на фото свого батька. Таке впізнання ґрунтувалося не лише на характерних та добре відомих їм рисах його обличчя, які чітко вказували на те, що зображений на фото загиблий є саме їхнім батьком, але й на інших індивідуальних ознаках. Зокрема, вони одразу впізнали взуття, яке раніше самостійно замовляли та надсилали йому, бронежилет встановленого зразка, який він постійно носив, а також характерну статуру та будову тіла. Сукупність зазначених ознак не залишила жодних сумнівів у тому, що на наданих фотоматеріалах зображено саме [PERSON] . Просила провести судове засідання без її участі, вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. 24.10.1999 року виконавчим комітетом Шипинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області було зареєстровано шлюб між громадянкою [PERSON] , [INFO] , та громадянином [PERSON] , [INFO] про що 24.10.1999 року складено відповідний актовий запис №16. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 25 лютого 2022 року [PERSON] було призвано на військову службу під час мобілізації [INFO] . Того ж дня, відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , сержанта [PERSON] було зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і прийнято вважати таким що з "25" лютого 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків згідно посади старшого оператора 1 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки. Надалі, згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 06 березня 2022 року №48 прийнято вважати сержанта [PERSON] таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків в район безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України від 31.07.2023р. №4673, виданої військовою частиною [NUMBER] сержанту [PERSON] та згідно якої вбачаються, що останній дійсно в період з 06.03.2022 по 24.05.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в районі Ниркове Луганської області. Згідно відомостей, зафіксованих у витязі із журналу бойових дій військової частини [NUMBER] інв.№144дск від 24 травня 2022 року, о 4 год. 30хв. того дня розпочався стрілецький бій 2 десантно-штурмової роти з підрозділами противника в районі Ниркове Луганської області. По завершенню вказаного бою, а саме о 05 год. 40 хв стрілецький бій 2 десантно-штурмової роти з підрозділами противника - закінчився, в результаті бою зник безвісти - сержант [PERSON] . На підставі вказаних обставин, згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 24.05.2022 року №111, прийнято вважати сержанта призваного по мобілізації [PERSON] , старшого оператора 1 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки зниклим безвісти під час бойових дій. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 03.06.2022р. №120, [PERSON] зараховано в розпорядження командира в/ч [NUMBER] як такого, що зник безвісті під час бойових дій в період воєнного стану. За фактом даних обставин, 07 червня 2022 року, ТВО командира військової частини [NUMBER] підполковником [PERSON] було складено доповідь по факту визнання безвісно відсутніми військовослужбовців військової частини [NUMBER] після бою за №693/721. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 07.06.2022 року №238 наказано оформити документи встановленим порядком та направити до РТЦК та СП за місцем проживання сімей військовослужбовців та зарахувати безвісно відсутніх військовослужбовців у розпорядження командира військової частини [NUMBER] до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими, до дня прибуття їх до військової частини [NUMBER] , чи одержання відомостей про місце їх перебування. 08 червня 2022 року [INFO] було сповіщено заявницю, що її чоловік сержант [PERSON] , вірний військовій присязі, у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість і мужність, 24 травня 2022 року виконуючи бойове завдання поблизу с.Ниркове. Попаснянського району, Луганської області, після бою з противником не повернувся до розташування роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] . За фактом зникнення безвісти [PERSON] , СУ ГУНП в Чернівецькій області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні N?12022141320000123 від 23.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Із матеріалів справи також встановлено, що син [PERSON] [PERSON] , котрий також є військовослужбовцем, довгий час не покладав зусиль щодо знаходження місця перебування батька та вів листування із [PERSON] , з позивним «Страйк» - командиром роти його батька, котрий сприяв збиранню та отриманню інформації стосовно можливого місця знаходження зниклого [PERSON] . У ході вказаного листування у мережі «Signal», «Страйк» надав сину [PERSON] інформацію, що у розпорядженні 2 десантно-штурмової роти перебував автомобіль марки MITSUBISHI L-200 зеленого (хакі) кольору з вираженим білим листком паперу на правій частині вантажної платформи, в якості транспортного засобу для виконання завдань роти. Надалі, в ході проведення низки вильотів за допомогою дронів, в якості засобів ведення дистанційного спостереження, з метою пошуку тіла [PERSON] , операторами таких дронів було перевірено місцевість, де попередньо було знайдено 6 тіл полеглих військовослужбовців після проведення тому районі боїв у 20тих числах травня 2022 року, Так, на узбіччі дороги біля річки Суха Плотва, що знаходиться між населеними пунктами Нагірне та Білогорівка виявлено згаданий раніше автомобіль марки MITSUBISHI L-200 зеленого (хакі) кольору з вираженим білим листком паперу на правій частині вантажної платформи поряд з яким лежав труп зниклого безвісти [PERSON] , що одразу був впізнаний. Отримавши вказані світлини син [PERSON] [PERSON] одразу надав їх родині з метою пересвідчитись, що на них зображений саме труп його батька та чоловіка заявниці [PERSON] . Окрім видимих рис обличчя, що вказували на те, що виявлений труп є саме тілом [PERSON] , його родина одразу ж впізнала взуття, яке вони йому висилали і купували, форму бронежилета, що він носив, структуру його тіла. Так, населений пункт Ниркове, Попаснянського району, Луганської області наразі відноситься до Попаснянської міської територіальної громади Сіверодонецького району Луганської області, на території якої, згідно відомостей Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, бойові дії тривали ще з 24 лютого 2022 року по 07 травня 2022 року. Наразі Попаснянська МТГ вважається тимчасово окупованою територією, датою початку такої тимчасової окупації значиться 07 травня 2022 року. Відтак, оскільки [PERSON] у вказаний період приймав участь у бойових діях у селищі Ниркове Попаснянського району Луганської області 24 травня 2022 року, яке вже перебувало під тимчасовою окупацією з 07 травня 2022 року, проведення пошукових заходів щодо встановлення достовірних причин та обставин події вказаного бою було неможливим. Згідно нотаріально посвідченого афідевіту [PERSON] він починаючи з 2022 року, проходив військову службу разом із [PERSON] у складі військової частини [NUMBER] . 24.05.2022 року вони разом перебували на евакуаційному пункті, розташованому в селі Ниркове. У той час з ним безпосередньо знаходився [PERSON] . Під час їхнього перебування у зазначеному населеному пункті розпочався інтенсивний обстріл, у зв`язку з чим було прийнято рішення про негайну евакуацію особового складу. У процесі евакуації військовослужбовці почали сідати у найближчі наявні транспортні засоби. [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON] сів у джип, який мав білу позначку прямокутної форми. [PERSON] , у свою чергу, сів до іншого транспортного засобу та залишив територію евакуаційного пункту окремо від них. Після зазначених подій [PERSON] стало відомо, що джип, у якому перебували [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , був уражений внаслідок обстрілу. Згодом, переглядаючи фотознімки, отримані з безпілотних літальних апаратів, він впізнав тіло [PERSON] , яке знаходилося поблизу знищеного транспортного засобу. Особовим складом та командуванням підрозділу неодноразово порушувалося питання щодо можливості евакуації тіл загиблих військовослужбовців. Однак здійснити такі дії було неможливо у зв`язку з тим, що на той момент вказана територія вже перебувала під окупацією противника, що створювало реальну загрозу життю та здоров`ю інших військовослужбовців. Сокирянським відділом ДРАЦС було зазначено, що належним відповідачем у даній справі є Міністерство оборони України, а також про те, що позивачка вже зверталася із заявою про оголошення фізичної особи померлою до Кіцманського районного суду Чернівецької області, який ухвалив рішення у справі №718/662/25 про відмову у задоволенні заяви, і що Сокирянським районним судом Чернівецької області вже розглядалася справа №722/1420/25 за заявою [PERSON] з тим самим предметом та з тих самих підстав. Суд зазначає, що у межах цього провадження предметом судового розгляду є встановлення юридичного факту смерті особи, а не оголошення її померлою. Зазначені правові інститути є різними за своєю суттю, правовою природою, порядком застосування та правовими наслідками. Оголошення фізичної особи померлою врегульовано статтями 4647 Цивільного кодексу України та передбачає спеціальні умови і строки відсутності особи. Натомість встановлення факту смерті здійснюється відповідно до положень глави 6 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України та має на меті підтвердження конкретного юридичного факту, який має значення для виникнення, зміни чи припинення прав та обов`язків. Таким чином, зазначені категорії справ відрізняються як за предметом доказування, так і за правовими наслідками їх розгляду. У справі № 718/662/25 Кіцманський районний суд розглядав заяву саме про оголошення особи померлою, тоді як у даному провадженні заявлено вимогу про встановлення факту смерті, який має значення для подальшого набуття спадкових прав. Отже, правова природа звернень є різною, що виключає їх тотожність та унеможливлює застосування висновків у попередній справі до спірних правовідносин у цьому процесі. Посилання на справу № 722/1420/25 як на таку, що нібито має тотожний предмет і підстави, є безпідставним, оскільки у кожному конкретному випадку суд оцінює фактичні обставини, докази та правову підставу звернення. Формальна подібність формулювань не свідчить про тотожність предмета та підстав заяви у розумінні процесуального закону. З огляду на те, що метою звернення є встановлення юридичного факту смерті для подальшої реалізації спадкових прав, визначене ним коло учасників справи відповідає характеру спірних правовідносин та обраній процесуальній формі захисту. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, закон надає суду право встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі № 645/444/20 (провадження № 61-9246св21). Так, згідно положень ч.1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 05 грудня 2022 року по справі №490/6057/19-ц виснував, що встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише в судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення зазначеного факту, який має індивідуальний характер, залежить виникнення та реалізація особистих і майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, зокрема отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами. Так, у розумінні п.9 ч.1 статті 315 ЦПК України, суд може встановити факт смерті особи за наявністю низки наступних категорій, а саме така особа повинна бути визнаною безвісти відсутньою: за обставин, що загрожували їй смертю; за підстав вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; Відтак, для встановлення факту смерті військовослужбовця, який вже був визнаний безвісти відсутнім, у ході виконання бойового завдання, потрібно встановити обставини такого зникнення та вирішити питання, чи загрожували такі обставини йому смертю. Так, згідно інформації наданою військовою частиною, [PERSON] , вірний військовій присязі, у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість і мужність, [INFO] виконуючи бойове завдання поблизу с. Ниркове Попаснянського району Луганської області, після бою з противником не повернувся до розташування роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] . Водночас, хід та місце такого бою включали наступні обставини: бій розпочався о 4 год. 30хв. 24.05.2022 року тобто на світанні та станом на 24.05.2022 року вказана ділянка на якій вівся бій вже перебувала під фактичним контролем противника. Як зазначено в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі №337/3725/22 (провадження №61-1746св23), підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема, можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 02 квітня 2025 року по справі №465/3147/22 заключив, що за наявності незаперечних доказів смерті особи (результати генетичних експертиз, процесуальні документи в рамках кримінального провадження тощо) належним способом захисту є звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті такої особи, а не про оголошення її померлою. на презумпції смерті особи, коли достеменно встановити факт смерті неможливо. Так, у матеріалах справи наявні беззаперечні, достовірні, належні, достатні та допустимі доказів, котрі чітко вказують на смерть [INFO] [PERSON] , під час захисту Батьківщини та пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби внаслідок участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) під час бою у селищі Ниркове, Попаснянського району Луганської області. Відповідно до положень ч.1, 3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , поданий представником позивача адвокатом Поляк Марією Володимирівною про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: approved