Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

29 липня 2025 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Полтави з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2025 року матеріали позовної заяви передано за територіальною підсудністю до Глобинського районного суду Полтавської області. 21 жовтня 2025 року від Шевченківського районного суду м. Полтави до Глобинського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, 21 жовтня 2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено головуючого суддю Олефір А.О. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 17 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір № 101181450, згідно з умовами якого відповідач отримав 10000,00 грнзі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 19.08.2021 було укладено договір № 75-МЛ/Т відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101181450 від 17.04.2021. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 39350,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9000,00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 30350,00 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 101181450 від 17.04.2021 у загальному розмірі 39350,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у заяві адресованій суду просив проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, судові повістки про виклик [PERSON] до суду на 13:00 год 24.11.2025, на 13:00 год 28.01.2026 та на 09:00 год 03.03.2026 повернулися до суду не вручені з відміткою «адресат відсутній». Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу. Відзиву відповідач не подала. Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 17 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 101181450.Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3000,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.10-13). 19.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»укладено Договір відступлення прав вимоги № 75-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101181450 (а.с.19-27). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором про споживчий кредит № 101181450 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі договорів факторингу та відступлення прав вимоги. Разом з тим, судом встановлено, що Договір про споживчий кредит № 101181450 сторони домовилися укласти в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства п.6.1. Договору. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Як вбачається з копії Договору про споживчий кредит № 101181450 у ньому відсутня відмітка про підписання його відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року, приймаючи до уваги те, що представником позивача до позовної заяви додано копію Договору про споживчий кредит № 101181450 від 17 квітня 2021 року, у якому відсутній електронний підпис [PERSON] , у зв`язку з чим суд мав сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав щодо доказів, суд витребував у позивача оригінал Договору про споживчий кредит № 101181450 від 17 квітня 2021 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] . Станом на 03.03.2026 ухвала суду не виконана, оригінал (екземпляр) договору з якого можливо встановити, що договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, який має бути у вигляді алфавітно-цифрової послідовності суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК Україн кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів того, що Договір про споживчий кредит № 101181450 від 17 квітня 2021 року, підписано відповідачем [PERSON] , а отже не доведено, що договір, право за яким було відступлено позивачу був укладений між первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає. У зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позову, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: dismissed