Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

29.10.2025 року до Київського районного суду м.Полтави звернулося ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 102184218 від 10.11.2022 року в розмірі 16100 грн. та понесені судові витрати по справі. Позов заявлено з підстав порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредиту, відсотків у повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. 30.10.2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання свого представника не направило, попередньо надали суду клопотання, в якому просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.11.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 102184218, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у сумі 4000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти з користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок відповідача. Проте, всупереч умов кредитного договору [PERSON] тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка становить 16100 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками в розмірі 11700 грн. та 400 грн. прострочена заборгованість за комісією. Також судом встановлено, що 28.02.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №92-МЛ/Т. Згідно вищевказаного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримано право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН» включно і до [PERSON] за кредитним договором № 102184218 від 10.11.2022 року. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором № 102184218 від 10.11.2022 року укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на підставі Договору відступлення права вимоги. Також з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідачу [PERSON] направлялася письмова претензія про погашення кредитної заборгованості, проте відповідачем не було жодним чином відредаговано на вказану претензію. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення відповідачем [PERSON] кредитного договору № 102184218 від 10.11.2022 року, встановлено факт отримання [PERSON] коштів за договором кредиту та факт неповернення кредитних коштів, сплати процентів та комісії у розмірі та в строки встановлені договором, а також те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо стягнення суми заборгованості за кредитом. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за таким договором, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по договору про споживчий кредит № 102184218 від 10.11.2022 року у розмірі 16100 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. позивачем надано акт прийому-предачі наданих послуг, що є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 8000 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі . Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення, крім заборгованості за кредитним договором, з відповідача на користь позивача 2 422,4 грн. сплаченого судового збору та 8 000 грн. на правничу допомогу.

Outcome: approved