Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» по підсистемі «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 505091-КС-002 у розмірі 46450,40 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.09.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 505091-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 05.09.2024 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 505091-КС-002 про надання кредиту. 05.09.2024 року [PERSON] прийняла пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 505091-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону, котрий Боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес Позика»свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів. 13.09.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 по Договору №505091-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями в порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5000,00 грн. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 505091-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти в сумі 3999,60 грн. Станом на 28.05.2025 року у відповідача утворилась заборгованість за Договором № 505091-КС-002 про надання кредиту в розмірі 46450,40 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 15000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах 23100,00 грн.,суми прострочених платежів за комісією 1820,00 грн. та суми заборгованості по штрафам 6530,40 грн. Ухвалою суду від 10.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] за останнім відомим місцем реєстрації було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з додатками до неї, які вона отримала 30.10.2025 року. Також, відповідачку було повідомлено про розгляд справи через оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області. Відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалась. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач [PERSON] повторно не з`явилась на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, відзиву на позов, а також заяви про розгляд справи у її відсутність, не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, про що постановляє відповідну ухвалу. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що 05.09.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 505091-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання документу одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.18-22). Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,00 процентів за кожен день користування Кредитом. Строк кредиту 24 тижнів до 20.02.2025 року. Комісія за надання кредиту 2000,00 грн. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (номер якої Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується інформаційною довідкою №825/11 від 17.11.2024 року (а.с. 29). Директором ТОВ «ПрофітГід»» Король О., було надано підтвердження, про переказ грошових коштів на рахунок [PERSON] за номером платіжної картки [NUMBER] в сумі 10000,00 грн., номер платіжної інструкції 6e711aea-6b68-11ef-b90a-000c29d57ed2_1(а.с.48) 13.09.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 по Договору №505091-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, тобто у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5000,00 грн.(а.с.38-39). Умовами Додаткової угоди передбачено збільшення суми кредиту на 5000,00 грн., внаслідок чого загальний розмір кредиту становить 15 000 грн., комісія за надання додаткової суми кредиту визначена у розмірі 1000 грн., після укладення Додаткової угоди умови кредитування змінено: орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 11 075,14 %, орієнтовна загальна вартість кредиту 36 270,74 грн., загальні витрати за кредитом 21 270,74 грн., строк користування кредитом 161 день, денна процентна ставка 0,88 %. Відповідно до п. 6 Враховуючи умови п. 1-п.5 Додаткової угоди Сторони домовились внести наступні зміни до Договору:?6.1. Викласти п. 4.2.2 Договору в новій редакції а саме: «4.2.2. Сторони встановили наступний графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка: 6.2. Викласти Додаток N?1 до Договору (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (розраховано за умови застосування зниженої процентної ставки за користуванням кредитом у розмірі 365% та Додаток N?2 до Договору (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (розраховано за умови застосування стандартної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 365,0% в нових редакціях, що додаються до цієї Додаткової угоди. Всі інші умови Договору, що не змінені Додатковою угодою, залишаються чинними. Норми Договору, щодо яких Сторони цією Додатковою угодою домовились змінити їх умови, діють з урахуванням внесених цією Додатковою угодою. Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та діє протягом строку дії Договору. Директором ТОВ «ПрофітГід»» Король О., було надано підтвердження, про переказ грошових коштів на рахунок [PERSON] за номером платіжної картки [NUMBER] в сумі 5000,00 грн., номер платіжної інструкції d374bc82-71cb-11ef-b90a-000c29d57ed2_1(а.с.49) Таким чином, позивач ТОВ «Бізнес Позика» належним чином виконав умови вищевказаного кредитного договору та перерахував відповідачу [PERSON] грошові кошти в обумовленому розмірі на її банківську картку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , після отримання кредитних коштів у сумі 15000,00 грн., належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. Так, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №505091-КС-002 від 05.09.2024 року, який складений ТОВ «Бізнес Позика», [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 3999,60 грн. Станом на 29.05.2025 року заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором складає 49450,40 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 23100,00 грн. - заборгованість за процентами;суми прострочених платежів за комісією 1820,00 грн. та суми заборгованості по штрафам 6530,40 грн. (а.с.13-14). При цьому, доказів погашення відповідачем [PERSON] вищевказаної заборгованості позивачу ТОВ «Бізнес Позика», матеріали справи не містять. Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] в електронному вигляді уклали договір про надання споживчого кредиту №505091-КС-002 від 05.09.2024 року, який за своєю правовою природою є кредитним договором. Спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування. На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) в сумі 15000,00 грн., взяв на себе зобов`язання повернути позивачу кредит та сплатити проценти за користуванням ним, однак не виконав умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №505091-КС-002, який був укладений 05.09.2024 року між нею та ТОВ «Бізнес Позика», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» щодо стягнення основного боргу, процентів та за комісії підлягають до задоволення. Щодо стягнення штрафу, суд зазначає наступне. 15.03.2022 року був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». З розрахунку штрафу за порушення умов договору №505091-КС-002 від 05.09.2024 року, наданого представником позивача до матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що неустойка (у формі штрафу) за несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті боргу нарахована в період дії воєнного стану і становить 6530,40грн. З огляду на викладене, суд, враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, вважає, що слід відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки з відповідача, яка нарахована у період дії в Україні воєнного стану, оскільки розмір такої неустойки (за наведений період) підлягає списанню кредитодавцем. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №505091-КС-002 від 05.09.2024, який був укладений між нею та ТОВ «Бізнес Позика», як в обумовлені договором строки, та враховуючи відсутність відомостей про те, що відповідач на час розгляду справи виконав свої зобов`язання за Договором №505091-КС-002 перед ТОВ «Бізнес Позика» суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають частковому задоволенню. Відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №8511 від 17.06.2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. (а.с.66), який він просить стягнути з відповідача. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial