Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Окрім того, просила відкликати без подальшого виконання виконавчий лист, виданий 08 лютого 2023 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області по справі №539/3071/22, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину починаючи з 03.11.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Позовна заява обґрунтована тим, що 25 лютого 2006 року відділом РАЦС по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб позивачкою [PERSON] , 1982 року народження, та відповідачем по справі [PERSON] , 1976 року народження, про що складено відповідний актовий запис за №41. В даний час в Лубенському міськрайонному суді розглядається справа №539/4825/25 про розірвання шлюбу зареєстрованого 23 лютого 2006 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають дітей - неповнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, на підставі чого часто виникали сварки, які негативно впливали на стан в сім`ї та виховання дітей, в зв`язку з чим позивачка змушена була разом із дітьми переїхати проживати за іншою адресою, де проживає і на даний час, що підтверджується актом вуличного комітету від 08.12.20225 року, який додається до матеріалів справи. В зв`язку з відсутністю матеріальної допомоги з боку [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] змушена була звернутися до суду про стягнення аліментів на утримання дітей. Рішенням якого від 12.12.2022 року справа №539/3071/22 позовні вимоги було задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Лубенським міськрайонним судом Полтавської області видано виконавчий лист від 08 лютого 2023 року, згідно якого стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місячно, на кожну дитину починаючи з 03 листопада 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. В даний час доньці [PERSON] виповнилося вісімнадцять років, і тому стягнення аліментів на повнолітню дитину припинено. Про що було надано листа з Лубенської ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.12.2025 за №48430, яким було повідомлено, що на виконанні перебуває виконавче провадження №71013287 з Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про стягнення з [PERSON] на Вашу користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 03 листопада 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Починаючи з 03.11.2023 по 28.11.2024 стягнення аліментів проводилося в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину. В зв`язку з досягненням [PERSON] [INFO] повноліття починаючи з 29.11.2024 стягнення аліментів проводиться у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач майже не спілкується з своїм неповнолітнім сином, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач працює, але свої заробітки приховує, а також не завжди відповідає на телефонні дзвінки. Спільний син проживає з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ «Фенікс 7 Плюс» від 8.12.2025 року, яка додається до матеріалів справи. В той час доходів позивача, а саме заробітної плати не досить, щоб забезпечувати себе, свого неповнолітнього сина та свою повнолітню дочку. Враховуючи вищевикладене сума стягуваних аліментів на сьогоднішній день на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] є недостатньою для матеріального утримання дитини та для того, щоб підтримати його здоров`я, навчання та в зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.01.2026 року у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися. Представник позивача через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі. Позовні вимоги визнає повністю. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 25 лютого 2006 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №41 (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.12.2022 року у справі №539/3071/22 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 03 листопада 2022 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.7-8). 08.02.2023 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області видано виконавчий лист у справі №539/3071/22, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 03 листопада 2022 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.9). Листом Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області від 11.12.2025 року [PERSON] повідомлено, що на виконанні перебуває виконавче провадження №71013287 з Лубенського міськрайонного суду Полтавської області про стягнення з [PERSON] на Вашу користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 03 листопада 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Починаючи з 03.11.2023 по 28.11.2024 стягнення аліментів проводилося в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину. В зв`язку з досягненням [PERSON] [INFO] повноліття починаючи з 29.11.2024 стягнення аліментів проводиться у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с.10). Відповідно до довідки виданої ОСББ «Фенікс 7 Плюс» від 08.12.2025 року, [PERSON] дійсно проживає разом з дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України(ст. 180 Сімейного Кодексу України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За статтею 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ч. ч. 1, 2, 3ст. 150 Сімейного кодексу України). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, забезпечення належного виконання рішень про стягнення аліментів є гарантією захисту права дитини на гідне утримання і всебічний розвиток. З частини третьої статті 181 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням положень ст. 182 СК України. Відповідно дост.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 3ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено з матеріалів справи спільній донці - [PERSON] , [INFO] , виповнилося вісімнадцять років, і тому стягнення аліментів на неповнолітню дитину припинено, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь позивача. Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказує на те, що сума стягуваних аліментів на сьогоднішній день на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] є недостатньою для матеріального утримання дитини та для того, щоб підтримати його здоров`я, навчання та в зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. Неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом зміни розміру аліментів. Стаття 273 СК України передбачає, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на викладене, враховуючи, що мати i батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, про що не заперечує відповідач. При таких обставинах виконавчий лист № 539/3071/22, який виданий на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.12.2022 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину починаючи з 03.11.2022 року і до досягнення дітьми повноліття, підлягає відкликанню без подальшого виконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Відповідно до п.п. 3 п. 5 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі №161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved