Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 серпня 2021 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та Кадува Рубенс було укладено договір № 77/н-21 про надання освітніх послуг студентам - іноземним громадянам з метою отримання останнім ступеня вищої освіти «бакалавр» за спеціальністю 171 «Електроніка» з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року. Відповідно до наказу № 128/21-сі від 06 серпня 2021 року відповідач був зарахований до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» з 01 вересня 2021 року студентом І курсу факультету електроніки першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, спеціальність 171 «Електроніка», навчання за договором за рахунок коштів фізичних осіб. Відповідно до п. 7 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 9200 доларів США. Пунктом 8 договору передбачено, що вартість першого року навчання (10 місяців) складає 2300 доларів США. Відповідно до п. 11 договору порядок оплати встановлюється у вигляді внесення платежів: - за 1 рік навчання: перший внесок - 1150 доларів США в день реєстрації договору; другий внесок - 1150 доларів США - до 15 лютого поточного навчального року; - за 2, 3, 4 роки навчання щорічно: перший внесок - 1150 доларів США до 15 вересня; другий внесок - 1150 доларів США до 15 лютого поточного навчального року. Перший внесок за перший рік навчання у розмірі 1150 доларів США відповідач здійснив у повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 06 серпня 2021 року. З урахуванням п. 11 договору відповідач повинен був до 15 лютого 2022 року внести платіж у розмірі 1150 доларів США, проте будь-яких коштів від відповідача в рахунок оплати цього внеску на поточний рахунок позивача не надходило. Вартість другого року навчання становила 2300 доларів США. З урахуванням п. 11 договору відповідач повинен був до 15 вересня 2022 року внести платіж у розмірі 1150 доларів США, проте будь-яких коштів від відповідача в рахунок оплати цього внеску на поточний рахунок позивача не надходило. Наказом № 187/22-сі від 15 грудня 2022 року відповідач був відрахований з Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» за порушення умов договору в частині оплати за навчання з 15 грудня 2022 року. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 1955 доларів США. За офіційним курсом Національного банку України заборгованість відповідача складає 62253 гривні 55 копійок. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 серпня 2021 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та Кадува Рубенс було укладено договір № 77/н-21 про надання освітніх послуг студентам - іноземним громадянам з метою отримання останнім ступеня вищої освіти «бакалавр» за спеціальністю 171 «Електроніка» з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року. Відповідно до наказу № 128/21-сі від 06 серпня 2021 року відповідач був зарахований до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» з 01 вересня 2021 року студентом І курсу факультету електроніки першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, спеціальність 171 «Електроніка», навчання за договором за рахунок коштів фізичних осіб. Відповідно до п. 7 договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 9200 доларів США. Пунктом 8 договору передбачено, що вартість першого року навчання (10 місяців) складає 2300 доларів США. Відповідно до п. 11 договору порядок оплати встановлюється у вигляді внесення платежів: - за 1 рік навчання: перший внесок - 1150 доларів США в день реєстрації договору; другий внесок - 1150 доларів США - до 15 лютого поточного навчального року; - за 2, 3, 4 роки навчання щорічно: перший внесок - 1150 доларів США до 15 вересня; другий внесок - 1150 доларів США до 15 лютого поточного навчального року. З позову вбачається, що перший внесок за перший рік навчання у розмірі 1150 доларів США відповідач здійснив у повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 06 серпня 2021 року. Вартість третього року навчання становила також 2800 доларів США. З урахуванням п. 11 договору відповідач повинен був до 15 лютого 2022 року внести платіж у розмірі 1150 доларів США, проте будь-яких коштів від відповідача в рахунок оплати цього внеску на поточний рахунок позивача не надходило. Вартість другого року навчання становила 2300 доларів США. З урахуванням п. 11 договору відповідач повинен був до 15 вересня 2022 року внести платіж у розмірі 1150 доларів США, проте будь-яких коштів від відповідача в рахунок оплати цього внеску на поточний рахунок позивача не надходило. Наказом № 187/22-сі від 15 грудня 2022 року відповідач був відрахований з Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» за порушення умов договору в частині оплати за навчання з 15 грудня 2022 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, за освітні послуги сплатив частково. Таким чином, борг відповідача перед позивачем становить 1955 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України заборгованість відповідача складає 62253 гривні 55 копійок. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача наданий суду і відповідає вимогам закону. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не оплативши у вказаний в договорі строк плату за навчання, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 06 серпня 2021 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та відповідачем був укладений договір про надання освітніх послуг, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання цього договору. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Суду не надано доказів, що відповідач повністю здійснив оплату за навчання згідно умов договору. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved