Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до Сумського районного суду Сумської області із позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в розмірі 30450,00 грн та судовий збір. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 серпня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19966-08/2024. 27 листопада 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27112024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №27112024/2 від 27 листопада 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30450,00 грн., з яких 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15450,00 грн - сума заборгованості за відсотками та 5000,00 грн сума заборгованості за штрафом. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконував свого зобов`язання і у нього утворилась заборгованість за договором на загальну суму 30450,00 грн. Ухвалою судді від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подав, копія ухвали та позов з додатками направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник позивача у позові зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 17 серпня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19966-08/2024, згідно з умовами якого сума позики 10000,00 грн, строк позики 120 днів, денна процентна ставка 1,50% та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 договору. Клієнт має право до 15 вересня 2024 року сплатити перший платіж відповідно до графіку платежів з урахуванням знижки. Дата погашення кредиту 14 грудня 2024 року. У випадках прострочення клієнтом сплати процентів товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №4441-11хх-хххх5727. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора W0292. Також відповідачем підписано додаток №1 до договору «Графік платежів», паспорт споживчого кредиту (а.с. 9-15). Згідно з листом №20250515-13 від 15 травня 2025 року між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку та 17 серпня 2024 року було успішно перераховано кошти на суму 10000,00 грн на картку № [NUMBER] (а.с. 16). 27 листопада 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27112024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Також до цього договору укладено Акт прийому передачі реєстру боржників від 27 листопада 2024 року за Договором Факторингу 327112024/2 від 27 листопада 2024 року (а.с. 17-23). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 27 листопада 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 30450,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15450,00 грн сума заборгованості за відсотками та 5000,00 грн сума заборгованості за штрафом (а.с. 24). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №19966-08/2024 року від 17 серпня 2024 року встановлено, що [PERSON] станом на 27 листопада 2024 року має заборгованість в розмірі 30450 грн 00 коп., з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15450,00 грн сума заборгованості за відсотками та 5000,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 79-80). Відповідно до п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до визначення, встановленого статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, тобто кредитний договір є різновидом договору позики, у зв`язку з чим до нього застосовуються загальні положення про договір позики. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що прострочення виконання грошового зобов`язання виникло після 24 лютого 2022 року, а тому позов слід задовольнити частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 25450,00 грн заборгованості за договором, з яких 10000 грн - основна сума боргу, 15450,00 - заборгованість за відсотками. У задоволенні вимог про стягнення 5000,00 грн штрафу необхідно відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 25450,00 грн, тобто на 84,0%, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2543,52 грн (3028 грн.* 84,0 %) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial