Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №2142975 від 13.09.2021 у розмірі 39180,75 грн, що складається з 5100 грн - тіло кредиту, 33519,75 грн - відсотки, 561 грн - комісія за надання кредиту; за кредитним договором № 103322570 від 13.09.2021 в розмірі 53812,50 грн, що складається з 7000 грн - тіло кредиту, 46042,50 грн - відсотки, 770 грн - комісія за надання кредиту, а всього 92993,25 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.09.2021 ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2142975. 13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103322570. За загальними умовами вказаних кредитних договорів позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Однак в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому кредитів. 29.11.2021 було укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2142975. 30.11.2021 було укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №103322570. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №2142975 та №103322570. Таким чином, за вказаними договорами факторингу до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаних кредитних договорах. Оскільки позичальник не виконав свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову. Відповідач пояснив, що вказані кредитні договори не укладав. Ці договори уклав від його імені [PERSON] , який мав доступ до його мобільного телефону та банківського рахунку. Про дані обставини знав, проте не звертався до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки [PERSON] обіцяв погасити заборгованість. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.09.2025 прийнято до свого провадження цивільну справу, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.10.2025. 06.10.2025 представник відповідача подав до суду клопотання про залучення до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «МІЛОАН», про витребування доказів та подав письмові пояснення на позов, в яких зазначив, що заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] є неналежним відповідачем у справі, так як кредитні договори з ТОВ «МІЛОАН» останній не укладав. Позичальником кредитних коштів є [PERSON] . Вказав, що матеріалами справи не доведено факту отримання кредитних коштів від «МІЛОАН», а наданий позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим та безпідставним. Також, умови договору є несправедливим, фінансова установа скориставшись необізнаністю позичальника, порушуючи вимоги чинного законодавства, спонукала позичальника на укладення договору позики на невигідних умовах для нього, які відповідач не міг оцінити належно. Вважає, що заявлена вимога позивача про стягнення заборгованості за процентами є не співрозмірною сумі кредиту, що суперечить принципам розумності та добросовісності. Ухвалою суду від 06.10.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відмовлено, у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування у ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» доказів відмовлено, підготовче судове засідання відкладено на 03.11.2025. 31.10.2025 представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів та заперечення на письмові пояснення представника відповідача, в яких зазначив, що 13.09.2021 ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2142975, 13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103322570. Кредитні договори було підписано електронними підписами позичальника одноразовим ідентифікатором в електронній формі в особистому кабінеті позичальника відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма їхніми істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договорів шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження. який с одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договорах. Електронний договір укладений у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Враховуючи те, що норми чинного законодавства не вимагають відображення коду одноразового ідентифікатора саме в кредитному договорі, вважає, що довідка про ідентифікацію, яка містить всю необхідну інформацію щодо здійсненого електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є належним доказом вчинення позичальником підписання кредитного договору в електронній формі згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони погодили строк користування кредитом, порядок продовження такого строку, розмір відсотків, що нараховуються за користування даними коштами. Зазначив, що відповідач не скористався правом відмовитися в односторонньому порядку від укладених кредитних договорів протягом 14 днів з моменту їх укладення. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості. Крім того, відповідач не був позбавлений можливості подати власний розрахунок заборгованості. Кредитні кошти 5100 грн та 7000 грн були надіслані на картковий рахунок позичальника, який він зазначив у кредитних договорах. Оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, просив задовольнити позовні вимоги повністю. 03.11.2025 представник відповідача подав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без участі сторони відповідача та просив відмовити у задоволенні клопотання представника позивача. Ухвалою суду від 03.11.2025 Клопотання представника позивача задоволено та витребувано з АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» письмовий доказ, а саме ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № [NUMBER] та інформацію про відкриття банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] за період з 13.09.2021 по 20.09.2021; докази зарахування 13.09.2021 кредитних коштів у сумі 5100 грн на картку № [NUMBER] ; докази зарахування 13.09.2021 кредитних коштів у сумі 7000 грн на картку № [NUMBER] , підготовче судове засідання відкладено на 01.12.2025. 26.11.2025 від АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» надійшло повідомлення №46/12-11/148696/2025-БТ від 20.11.2025 та виписку про рух коштів в електронному вигляді. 01.12.2025 представник відповідача подав до суду клопотання про допит свідків [PERSON] та [PERSON] 01.12.2025 підготовче судове засідання відкладено на 24.12.2025 у зв`язку із зайнятістю судді у іншому провадженні. 22.12.2025 представник позивача подав до суду заперечення щодо клопотання представника відповідача про допит свідків. 24.12.2025 підготовче судове засідання відкладено на 13.01.2026 у зв`язку з відсутністю електроенергії. Ухвалою від 13.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16.02.2026, у задоволенні клопотання представника відповідача про допит свідків [PERSON] та [PERSON] відмовлено. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 13.09.2021 ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] уклали кредитний договір № 103322570. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок укладення договору. Кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором V47449 13.09.2021, який відповідач отримав на свій номер телефону [NUMBER] . Відповідно до п.п. 1.1-1.7 Договору кредит надано в сумі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 3 дні в національній валюті. Дата повернення кредиту - 16.09.2021. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка - 5%. Комісія за надання кредиту - 770 грн - 11% від суми кредиту та нараховується одноразово. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Пунктом 2.3.1.2. (пролонгація на стандартних (базових) умовах) договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно з п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця. Кредитні кошти були надіслані на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] у сумі 7000 грн, що підтверджується повідомленням АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» №46/12-11/148696/2025-БТ від 20.11.2025, випискою про рух коштів та копією довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 21.03.2025. Заборгованість за цим договором не погашена та станом на 30.11.2021 становила 23712,50 грн, що складається з 7000 грн - тіло кредиту, 15942,50 грн - відсотки, 770 грн - комісія за надання кредиту. 30.11.2021 було укладено договір №30-11-65 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №103322570. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №103322570. Заборгованість за цим договором не погашена та станом на день подачі позову становить 53812,50 грн, що складається з 7000 грн - тіло кредиту, 46042,50 грн - відсотки, 770 грн - комісія за надання кредиту. 13 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2142975. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок укладення договору. Кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором W79490 25.07.2021, який відповідач отримав на свій номер телефону [NUMBER] . Відповідно до п.п. 1.1-1.7 договору кредит надано в сумі 5100 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 5 днів в національній валюті. Дата погашення кредиту - 18.09.2021. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна (базова) процентна ставка - 5%. Комісія за надання кредиту - 561 грн - 11% від суми кредиту та нараховується одноразово. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Пунктом 2.3.1.2. (пролонгація на стандартних (базових) умовах) договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно з п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Кредитні кошти були надіслані на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] у сумі 5100 грн, що підтверджується повідомленням АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» №46/12-11/148696/2025-БТ від 20.11.2025, випискою про рух коштів та копією довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 27.03.2025. Заборгованість за цим договором не погашена та станом на 29.11.2021 становила 16995,75 грн, що складається з 5100 грн - тіло кредиту, 11334,75 грн - відсотки, 561 грн - комісія за надання кредиту. 29.11.2021 було укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2142975. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2142975. Заборгованість за цим договором не погашена та станом на день подачі позову становить 39180,75 грн, що складається з 5100 грн - тіло кредиту, 33519,75 грн - відсотки, 561 грн - комісія за надання кредиту. Фінансові установи виконали свої зобов`язання за кредитними договорами та надали відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитних договорів, однак позичальник свої зобов`язання з договорами не виконав та не повернув, отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього перед кредиторами виникла заборгованість за вказаними кредитними договорами. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору №2142975 від 13.09.2021 з паспортом споживчого кредиту; копією кредитного договору №103322570 від 13.09.2021 з паспортом споживчого кредиту; копіями договорів факторингу №29-11-102 від 29.11.2021, №30-11-65 від 30.11.2021, №10-01/2023 від 10.01.2023; реєстрами боржників до договорів факторингу; розрахунками заборгованості за кредитними договорами; довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» від 27.03.2025 та 21.03.2025; повідомленням АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» №46/12-11/148696/2025-БТ від 20.11.2025 та випискою про рух коштів, довідками про ідентифікацію та іншими матеріалами справи. 4. Застосовані норми права. За змістом ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами факторингу. Кредитний договір №103322570 укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок укладення договору. Кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором V47449 13.09.2021, який відповідач отримав на свій номер телефону [NUMBER] . Кредитний договір №103322570 укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок укладення договору. Кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором W79490 25.07.2021, який відповідач отримав на свій номер телефону [NUMBER] . Дані обставини підтверджуються довідками про ідентифікацію. Відповідно до п. 1.1 кредитних договорів №2142975 та №103322570 сторони погодили, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кошти у строк, визначений п. 1.3 договору та у сумі, визначеній п. 1.2 цього договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі, що визначені цим договором. Кредитні кошти за кредитним договором №103322570 у сумі 7000 грн та кредитним договором №2142975 у сумі 5100 грн були надіслані на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується повідомленням АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» №46/12-11/148696/2025-БТ від 20.11.2025 та випискою про рух коштів. У зв`язку з тим, що боржник свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №2142975 від 13.09.2021 у розмірі 39180,75 грн, що складається з 5100 грн - тіло кредиту, 33519,75 грн - відсотки, 561 грн - комісія за надання кредиту; за кредитним договором № 103322570 від 13.09.2021 в розмірі 53812,50 грн, що складається з 7000 грн - тіло кредиту, 46042,50 грн - відсотки, 770 грн - комісія за надання кредиту, а всього 92993,25 грн. Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами. Доводи сторони відповідача про те, що вищезазначені кредитні договори не були укладені [PERSON] суд відхиляє, оскільки повідомленням АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» №46/12-11/148696/2025-БТ від 20.11.2025 та випискою про рух коштів підтверджується факт належності карткового рахунку відповідачу, на який були перераховані кредитні кошти фінансовими установами за умовами укладених кредитних договорів. Суд звертає увагу на те, що саме власник зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та негайно повідомляти банк про операції, які не виконувалися ним. До моменту такого повідомлення відповідальність у повному обсязі за всі операції несе виключно власник. Також, [PERSON] , будучи власником свого мобільного телефону, повинен самостійно контролювати доступ третіх осіб до особистих речей. Крім того, [PERSON] не позбавлений можливості звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення неправомірних дій відносно нього та в подальшому, в межах кримінального провадження пред`явити цивільний позов до особи, яка заволоділа даними коштами, про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. 6. Розподіл судових витрат. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Доказами в цивільному у судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Такого висновку дійшла ВП ВС у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначила про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 25000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви копії договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, заявки на надання юридичної допомоги №236 від 02.06.2025 та витягу з акта №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025. Судом встановлено, що 01 липня 2024 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір про надання правової допомоги № 01-07/2024. Предметом вказаного договору є надання наступних юридичних послуг: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності). Згідно витягу з акта №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 підписаного сторонами, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло послуги, надані адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в т.ч. - складання позовної заяви про стягнення заборгованості, вартість якої складає 18000 грн; надання усної консультації, вартість якої складає 4000 грн та надання письмової консультації, вартість якої складає 3000 грн. При визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Як видно витягу з акта №11 про надання юридичної допомоги послуги, які надавалися особою складаються з складання та підготовки позовної заяви, надання усної та письмової консультацій. Надання усної та письмової консультацій на загальну суму 7000 грн охоплюється послугою складення позовної заяви, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид роботи, виконаної особою. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи та виконаних робіт, обсягом наданих особою послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності витрат на правову допомогу (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру та заперечення сторони відповідача щодо розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 6000 грн, які слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved