Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивачки адвокат Поштак Ю.С. в інтересах [PERSON] звернулась до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та внесення змін до актового запису про народження. В обґрунтування позовної заяви, представник позивачки посилається на те, що позивачка [PERSON] , 22 вересня 2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] громадянином Республіки Таджикистан, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, та про що Рахівским районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області, зроблено відповідний актовий запис за N? 143. До офіційної реєстрації шлюбу сторони фактично проживали разом, і [INFO] у них народився син - [PERSON] . При реєстрації його народження, відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, на підставі заяви [PERSON] , його було визнано батьком дитини. По батькові дитини зазначено правильно - « [PERSON] ». [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Під час державної реєстрації її народження, батьком також було вказано [PERSON] . Проте, по батькові дитини у свідоцтві про народження зазначено як « [PERSON] », що є помилкою спричиненою неправильним перекладом імені батька дитини з таджицької мови. Ім?я батька дітей « [PERSON] », і саме це ім?я було використане в офіційних документах, зокрема у свідоцтві про народження сина [PERSON] та у свідоцтві про шлюб. Таким чином, по батькові дочки [PERSON] , також має бути " [PERSON] " що відповідає вимогам українського правопису та усталеній формі утворення по батькові. На даний час позивачка з батьком дітей разом не проживають та не підтримують жодних відносин. Батько дітей в 2022 році виїхав у Республіку Таджикистан і з того часу вони втратили зв`язок. Позивачка зверталася до відділу ДРАЦ щодо виправлення по батькові, однак письмову відмову було мотивовано необхідністю рішення суду. Враховуючи викладене представник позивачки просить, встановити неправильність запису про народження [PERSON] , за актовим записом № 193, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області в частині зазначення по батькові « [PERSON] », зобов?язавши Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні виправлення у актовому записі про народження дитини № 193 від 15 серпня 2013 року вказавши по батькові дитини [PERSON] , [INFO] з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник, у судове засідання, не з`явились, представник позивачки подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просила розглядати справу без їх участі. Представник відповідача, в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Крім того, у даній заяв зазначила, що розгляд позову залишає на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області від 15.08.2013 року, складено актовий запис про народження дитини № 193 від 15.08.2013 року, де зазначено батьком дитини [PERSON] , громадянин Республіки Таджикистан, мати дитини [PERSON] , громадянка України. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 22.09.2017 року, шлюб було укладено між [PERSON] , [INFO] , гр. Республіки Таджикистан та [PERSON] , [INFO] , гр. України, актовий запис № 143 від 22.09.2017 року, після укладення шлюбу гр. [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Ясіняньської селищної ради Рахівського району Закарпатської області від 22.05.2019 року, складено актовий запис про народження дитини № 33 від 22.05.2019 року, де зазначено батьком дитини [PERSON] , мати дитини [PERSON] , громадянка України. Відповідно до перекладу з таджикистанської мови на українську мову, а саме прекладу паспорта гр. Республіки Таджикистан № [NUMBER] виданого 20.12.2016 року дійсного до 19.12.2026 року, такий виданий на ім`я « [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 (далі Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п. 2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Як вбачається з абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 17 липня 1995 року, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану, як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Згідно п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011року за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. В яких, зокрема, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу, повинен покладатися на саму державу та її органи. У пункті 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що однією із підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 9постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по- батькові, місця і дати народження). У пункті 11 вказаної постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. При цьому, відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при ньому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Беручи до уваги все вище викладене, приймаючи до уваги те, що встановлення неправильності в актовому записі про народження доньки позивачки породжує для останньої юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, і позивачка, у зв`язку з цим, не має іншої можливості виправити допущену у ньому помилку, усунення такої можливе лише у судовому порядку, шляхом встановлення неправильності в актовому записі про народження доньки позивачки та зобов`язання вчинення дій, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, оскільки в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , по батькові зазначено як [PERSON] , та ім`я батька дитини [PERSON] , однак у всіх інших документах ім`я батька дитини зазначено як [PERSON] , при заповненні актового запису могла бути допущена описка, посадовою особою, яка складала актовий запис про народження. Суд враховує, що представник позивачки, звертаючись до суду з позовом, у позовній заяві не просила стягувати судові витрати по сплаті судового збору з відповідачів на користь позивача, тому суд вважає за можливе судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved