Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те що АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 08.03.2018 року уклали кредитний договір № 2018218015 відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 10 594 грн., на строк 36 місяців з можливістю пролонгації, зі сплатою відсотків 5% на день, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. АТ «ОТП Банк» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно умов кредитного договору. В подальшому АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» 18.08.2021 року уклали договір факторингу № 18/08/21 відповідно умов якого право вимоги за кредитним договором від 08.03.2018 року № 2018218015 перейшло до ТОВ «Цикл Фінанс». Відповідач не виконує умови кредитного договору не повернув суму заборгованості за кредитним договором в наслідок чого заборгованість складає 17 986 грн.00 коп., з яких: 10 594 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 7392 грн сума заборгованості по відсотках. Зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 04.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про те, що не заперечує щодо добровільного погашення боргу шляхом рестроктуризації боргу, проте позивач відмовився від укладення такого договору. У зв`язку з цим просить не стягувати з неї судовий збір. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.03.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 08.03.2018 року укладено кредитний договір № 2018218015 відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредит в сумі 10 594 грн., на строк 36 місяців з можливістю пролонгації, зі сплатою відсотків 5% на день. 18.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 18/08/21 про відступлення права вимоги за кредитним договором, згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу було передано право вимоги до відповідача. Заборгованість за кредитним договором №2018218015від 08.03.2018 року становить 17 986 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 10 594 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 7392 грн. У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, суд доходить висновку, що [PERSON] свої договірні зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 43453613 від 02.01.2025 року, додаткова угода № 2018218015 до Договору № 43453613 від 02.01.2025 року, дельтаний опис робіт (наданих послуг), виконаних необхідних для надання правничої (правової) допомоги, акт № 2018218015 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 25 серпня 2025 року. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 3500 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2422,4 грн. сплаченого судового збору та 3500 грн. на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved