Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] та брата - [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємицею першої черги після матері та другої черги після брата. Оформити спадщину в нотаріальному порядку неможливо через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру, у видачі дубліката якого органом приватизації було відмовлено. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2026 року закрито підготовче засідання. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, просив проводити судовий розгляд без участі. Представник відповідача Київської міської ради надав відзив на позову заяву, у якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач вказав, що спірне майно не є комунальною власністю, Позивач є законним спадкоємцем, а визнання права власності в судовому порядку є належним способом захисту в даній ситуації. З огляду на це, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та матеріалів, що відповідає принципам розумних строків розгляду справи та диспозитивності цивільного судочинства.. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 26 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] на підставі розпорядження органу приватизації № 148 набули право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно з технічними показниками об`єкта, загальна площа вказаної квартири становить 33,0 кв. м, житлова площа 15,1 кв. м. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 травня 2025 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 960. Приблизно [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 лютого 2025 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 113. Після смерті залишилось спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її дочка, [PERSON] та син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем, але юридично не оформив. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його сестра, а саме Позивач, інші спадкоємці будь-якої черги відсутні. Факт спорідненості позивача з померлими особами підтверджується свідоцтвом про народження позивача та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00052550456 від 22.07.2025 року, № 00052210792 від 04.07.2025 року та № 00052209057 від 04.07.2025 року. 24 вересня 2025 року Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація надала позивачу відповідь про те, що за архівними даними квартира приватизована згідно з розпорядженням органу приватизації Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.05.2014 року № 148 на двох осіб. І видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, яка належала померлим співвласникам не передбачене чинним законодавством, тому враховуючи викладене позивачу було відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності.. Постановою нотаріуса від № 8428/02-31 від 25.11.2025 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності на квартиру. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст .11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Оскільки право власності спадкодавців на майно підтверджується архівними даними органу приватизації, а позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved