Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

І. Суть справи. Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Атавін О.С., звернувся до суду з позовом до територіальної громади м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що 05.04.2023 року Прилуцьким відділом ДРАЦС складено актовий запис №279. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування від 11.02.2014 року. На момент смерті батько був зареєстрований та проживав за вказаною адресою разом із своїм батьком [PERSON] . [INFO] помер дід позивача [PERSON] , про що 07.04.2023 року складено актовий запис №283. На час його смерті за зазначеною адресою більше ніхто зареєстрований не був. Позивач є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрований у м. Євпаторія АР Крим, фактично проживає у м. Харків. Після смерті спадкодавців він звернувся до нотаріуса за консультацією та був повідомлений, що відповідно до постанови КМУ №719 строк для прийняття спадщини під час воєнного стану зупиняється, але не більше ніж на 4 місяці, тобто становить 10 місяців до 05 лютого 2024 року. У листопаді 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому повідомили, що з 19 червня 2023 року, відповідно до постанови КМУ №469, строки прийняття спадщини повернуто до довоєнних норм 6 місяців, а положення щодо їх зупинення втратили чинність. Враховуючи зміни в законодавстві [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, відтак просить суд [PERSON] , додатковий строк тривалістю у три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Позиції сторін. У судове засідання Позивач та його представник не з`явилися, але надали суду заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. 05.02.2026 року до суду надійшла заява від представника Відповідача, в якій вона просить розглянути справу без її участі, по суті поданої позовної заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до довідки від 06.12.2021 року № 6326-5000416891 [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою місце реєстрації [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] (а.с. 10). [INFO] помер [PERSON] , про що Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції 05.04.2023 року зроблено відповідний актовий запис за № 279 (а.с. 11), який доводився батьком позивачу [PERSON] (а.с. 15) Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалася із квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та належала спадкодавцю на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Колодуб С.М. від 11.02.2014 року зареєстрованого в реєстрі за № 416 (а.с. 16-17). [INFO] помер [PERSON] про що Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції 07.04.2023 року зроблено відповідний актовий запис за № 283 (а.с. 12), який доводився дідом позивачу [PERSON] . Після смерті батька та діда позивач звернувся до нотаріальної контори про отримання консультації щодо строку для подання заяви про прийняття спадщини під час дії воєнного стану, останній повідомив, що відповідно до Постановою КМУ від 24.06.2022 № 719 визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану , але не більше ніж на 4 місяці тобто строк для прийняття спадщини становить 10 місяців і закінчується 05 лютого 2024 року (а.с. 13-14). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Статтею 15ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частини перша та третя статті 1223 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частина перша та друга статті 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, в першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (пункти 57, 58 постанови від 26 червня 2024 у справі № 686/5757/23). За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України. Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування, і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №904/2104/19, провадження №12-57гс21). VІ. Висновки суду. Суд, застосовуючи зазначенні вище висновки, при вирішені питання щодо визначення позивачу додаткового строку, виходить з того, що відповідно до довідки від 06.12.2021 року № 6326-5000416891 [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою місце реєстрації [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Водночас, у зв`язку з військовою агресією, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Суд, оцінюючи всі обставини справи, а також враховуючи тривалу війну в Україні, яка призвела до значних ускладнень для громадян, зокрема, перешкоджала доступу до інформації та здійсненню необхідних дій, вливає на ментальний та психологічний стан, вважає, що з урахуванням нетривалості пропуску, відсутності інших спадкоємців, за конкретних обставин справи надання додаткового строку для прийняття спадщини не є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є законним втручанням в інтереси територіальної громади. Навпаки, надання додаткового строку спадкоємцю за законом та за заповітом, про наявність якого він не знав, в надскладних умовах, що склались в країні, забезпечить справедливий баланс між реальним інтересами позивача, та публічними інтересами. Відмова у задоволенні позову призведе до несправедливого позбавлення позивача його спадкового майна та становитиме втручання у можливість вільно володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Враховуючи все вищезазначене та,

Outcome: approved