Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

22.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, засобами підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (у тексті - підсистема «Електронний суд» ЄСІТС) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (у тексті - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 8958668, згідно якого останній отримав грошові кошти в сумі 6000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання з повернення позики та сплати відсотків належним чином не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість, яка на дату звернення до суду з позовною заявою становить 23187,00 грн та складається з наступного: 6000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5187,00 грн - заборгованість за процентами, 12000,00 грн - заборгованість за пенею/неустойкою. 16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 16/09/25, згідно якого до ТОВ «Деал Фінанс Груп» перейшло право грошової вимоги за договором про надання коштів у кредит № 8958668 від 20.04.2025. На підставі викладеного представник ТОВ «Деал Фінанс Груп» просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 23187,00 грн, яка в нього утворилася у зв`язку з невиконанням зазначеного кредитного договору, та судові витрати. Ухвалою від 29.12.2025 (а. с. 12, 13) позовну заяву судом прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено про її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачеві та його представникові копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі надіслано та доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 30.12.2025, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 14, зворот а. с. 14). У пункті 2 прохальної частини позовної заяви представник позивача просить суд розгляд даної справи проводити без його участі та участі позивача. Копія ухвали від 29.12.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачеві вручена 31.12.2025, що підтверджується формуляром рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 16). 22.01.2026 засобами поштового зв`язку від представника відповідача - адвоката Комаси О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, у якому сторона відповідача позов ТОВ «Деал Фінанс Груп» про стягнення заборгованості за договором кредиту визнає частково, а саме факт отримання грошових коштів в розмірі 6000,00 грн за договором № 8958668 від 20.04.2025. Водночас зазначає, що на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, яким є відповідач, штрафні санкції, пеня та відсотки за невиконання зобов`язань за кредитними договорами в особливий період не нараховуються, у зв`язку з чим позовна вимога в частині стягнення відсотків та пені/неустойки є незаконною. Також вказав, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн є необґрунтованою, тому що до суду не надано доказів на їх підтвердження (а. с. 23 - 49). 30.01.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої вважає доводи відповідача необґрунтованими, а позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Зазначає, що відповідачем не доведено поширення на нього пільг, передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також просить відмовити відповідачу в компенсації витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 51 - 52). Крім цього, представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог на суму пені в розмірі 12000,00 грн, тобто сума, яку просить стягнути з відповідача становить 11187,00 грн (6000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 5187,00 - заборгованість за процентами) (а. с. 58). 09.02.2026 засобами підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він зазначив, що на момент укладення договору відповідач був діючим військовослужбовцем та перебуває у цьому статусі станом на сьогодні, про що є відповідні записи у його військовому квитку. При цьому, положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» поширюється на всіх військовослужбовців без винятку, у зв`язку з чим вони звільнені від штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування зобов`язані їх списати (а. с. 65 - 67). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18). Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при її підготовці до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про її розгляд. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 20.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронному вигляді укладений договір кредитної лінії (Надійний) № 8958668 (у тексті також договір та/або кредитний договір), який підписаний уповноваженим працівником позикодавця кваліфікованим електронним підписом h79ELHfGQT, а позичальником - електронним підписом одноразовим ідентифікатором `566302. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 561/77/19 (провадження № 61-20799 св 19) від 16.12.2020 зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». Відповідно до п. 2.1. договору за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Згідно з п. 2.2. договору сума кредиту складає 6000,00 грн; строк кредитування 360 днів; дата повернення кредиту 14.04.2026; процентна ставка 0,95 % в день (фіксована); комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту (1035,00 грн); орієнтовна загальна вартість позики 27555,00 грн; щомісячний платіж кожні 30 днів; неустойка 300,00 грн в день. Довідкою про ідентифікацію, підписаною директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджується, що ідентифікація [PERSON] проведена за посередництвом системи BankID Національного банку України. У довідці зазначено номер договору, при укладенні якого здійснювалась ідентифікація, одноразовий ідентифікатор, час його відправки позичальнику, адреса електронної пошти. Цією довідкою також підтверджується, що 18.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надіслало [PERSON] на адресу електронної пошти [INFO] вимогу про повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав. У п. 6.13. кредитного договору зазначено, що у разі прострочення позичальником сплати першого обов`язкового платежу/мінімального обов`язкового платежу (що включають в себе нараховану комісію за надання кредиту та/або проценти за користування кредитом та/або сплати суми кредиту) на шістдесят другий календарний день, кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо термін його виплати ще не настав. В такому разі позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення заборгованості. Вимога надсилається у вигляді повідомлення на електронну адресу позичальника, зазначену в договорі та/або шляхом направлення вимоги в особистий кабінет позичальника. Повідомлення вважається отриманим позичальником з моменту отримання кредитодавцем електронного підтвердження про таке направлення. Після отримання вимоги позичальник зобов`язаний здійснити повне погашення заборгованості за договором протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом тридцяти календарних днів позичальник усуне порушення умов договору та здійснить погашення простроченої заборгованості, вимога кредитодавця втрачає чинність. У разі невиконання умов, зазначених у вимозі або не здійснення погашення простроченої заборгованості - вимога залишається чинною, а позичальник зобов`язаний повернути заборгованість в повному обсязі. В такому разі після спливу строку вимоги, кредитодавець має право відступити право вимоги за договором новому кредитору. Довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 21.11.2025 № КД-000088853 та платіжної інструкції від 20.04.2025 № 36cd32c2-0c2a-4702-9857-1c501dc4809f підтверджується успішне виконання платіжної операції з ініціативи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів з перерахування 20.04.2025 отримувачу [PERSON] на карту [NUMBER] грошових коштів в сумі 6000,00 грн. Зазначене також підтверджується відповіддю АТ «Універсал Банк» від 07.01.2026 № БТ/Е-412 та випискою за договором за період 20.04.2025 - 23.04.2025 про рух коштів по картці [NUMBER] , яка емітована на ім`я [PERSON] (а. с. 17 - 20). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20.11.2025, проведеного первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», загальна сума заборгованості відповідача складає 23187,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн, за відсотками 5187,00 грн, за пенею/неустойкою 12000,00 грн. Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини і наявні докази підтверджують факт укладення між кредитором та відповідачем кредитного договору, його підписання електронними підписами сторін, умовами якого визначено суму кредиту, яку [PERSON] отримав, розмір відсотків та інших нарахувань, порядок повернення грошових коштів та строк дії кредитного договору. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20) «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифра, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайт інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення... Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позичальником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071св20), від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), від 12.08.2022 у справі № 234/7297/20 (провадження № 61-11504св21), від 09.02.2023 у справі № 640/7029/19 (провадження № К/9901/35352/19). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не в повному обсязі виконав умови договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1ст. 612 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України). Згідно з положеннями ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. На підставі зазначеної норми ЦК України та п. 6.13. кредитного договору позивач заявив вимогу про дострокове повернення суми позики За правилами, встановленими ст. ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та у встановлений строк; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 16.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладений договір факторингу № 16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за договором кредитної лінії № 8958668 від 20.04.2025, що підтверджується змістом самого договору та реєстром прав вимоги № 19/11/25-01 від 19.11.2025. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними доказами факт отримання права вимоги до відповідача. Суд враховує заперечення представника відповідача щодо наявності у [PERSON] пільг зі сплати кредиту, встановлених для військовослужбовців Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи з наступного. Згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Починаючи з 12.04.2019 і по даний час [PERSON] перебуває на військовій службі, що підтверджується записами в його військовому квитку (а. с. 35 - 40) і довідкою військової частини [NUMBER] (а. с. 42). В порушення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» первісний кредитор здійснив нарахування військовослужбовцю відсотків і пені під час дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим вони стягненню з відповідача не підлягають. У заяві про зменшення позовних вимог (а. с. 58) представник позивача просить суд стягнути з відповідача не 23187,00 грн, а 11187,00 грн, з яких 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу і 5187,00 грн заборгованість за процентами. Враховуючи, що відсотки нараховані з порушенням закону, у їх стягненні суд відмовляє. З розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] за відсотками сплатив 5130,00 грн, які не повинен був сплачувати, тому що вони нараховані з порушенням закону. Враховуючи, що основна сума боргу складає 6000,00 грн, а [PERSON] сплатив ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 5130,00 грн, то стягненню з відповідача на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» підлягає сума 870,00 грн - 7,77 % від ціни позову, з урахуванням зменшених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). За подання до суду цієї позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579937128.1 від 18.12.2025 (а. с. 5). У зв`язку з частковим задоволенням позову, витрати понесені позивачем на оплату судового збору, підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 188,22 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Положеннями ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката включають в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, суми компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлених умовами договору про надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат з отримання професійної правничої допомоги до суду подано: копію договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025; копію витягу з акту № 2-ДІЛ від 01.12.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, з якого вбачається, що правнича допомога у цій справі надана на суму 4500,00 грн; копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; копію платіжної інструкції № 579936562.1 від 11.12.2025. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 7,77 %, що становить 349,65 грн . У відзиві на позовну заяву щодо стягнення заборгованості за договором (а. с. 23 - 27) представник відповідача зазначив, що відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 3500,00 грн (а. с. 34) відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 13.01.2026 (а. с. 30, 31), вказав послуги, які надав відповідачеві і роботи, які виконав. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 92,23 %, що становить 3228,05 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial