Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] 09.12.2025 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/4 заробітку до досягнення малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , шестирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від спільного проживання сторін у шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та яка має вади психічного розвитку, у зв`язку з чим потребує постійного догляду та активної участі законного представника в її щоденному житті, лікуванні та розвитку. Тому позивачка на підставі ст. 84 СК України просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) до досягнення малолітньою донькою шестирічного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. 02.01.2026 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача адвокат Майєр В.І. подала відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову. Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що можливість отримання аліментів на утримання дружини виникає за умови, що чоловік має спроможність надавати таку матеріальну допомогу, водночас відповідач станом на час розгляду справи заробітну плату не отримує, сплачує аліменти на двох спільних з позивачкою дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу, крім того на його повному утриманні перебуває непрацездатний батько [PERSON] , який є інвалідом ІІ групи. Представник позивачки адвокат Гиря А.В. надала відповідь на відзив, в якій, зокрема зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували фактичне утримання ним батька. Крім того, відповідач замовчує наявність у нього значного майна та стабільних джерел доходу, зокрема нежитлового приміщення, земельних ділянок, автомобіля. Разом з тим, утримання матері з якою проживає його дитина, що має вади психічного розвитку, є складовою належного забезпечення інтересів дитини, оскільки мати здійснює щоденний догляд, супровід та корекційну роботу, необхідну для розвитку, лікування та адаптації дитини. Представник відповідача надала заперечення на відповідь вказавши, що доказами перебування на утриманні відповідача його непрацездатного, тяжко хворого батька [PERSON] , який потребує постійного стороннього догляду, та проживає з відповідачем, є довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 103751. Позивачка ж вказуючи, що відповідач має у власності майно, не надала доказів на підтвердження отримання [PERSON] доходу від його використання. Заслухавши позивачку, яка допитана в судовому засіданні в порядку ст. 92 ЦПК України в якості свідка, пояснення представників позивачки, відповідача, та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 29.06.2023 шлюб між сторонами, укладений 06.12.2016, - розірвано; змінено прізвище позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] »; визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] . Також вказаним рішенням ухвалено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 12-15). Згідно довідки № 26 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, виданої КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» 21.11.2025, [PERSON] має захворювання з кодом G99.8 та потребує домашнього догляду (а.с. 16). Відповідно до національного класифікатора НК 025:2021 "Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я", затвердженого наказом Міністерства економіки України від 04.08.2021 № 360, кодом G99.8 позначається «Інші уточнені ураження нервової системи при хворобах, класифікованих в інших рубриках». З медичної документації вбачається, що [PERSON] встановлено, зокрема, діагноз розлад аутистичного спектру (а.с. 20). Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивачка [PERSON] показала, що її спільна з відповідачем донька [PERSON] через наявні у неї вади не може обходитися без сторонньої допомоги, крім того, з метою забезпечення необхідного розвитку, правильного догляду за дитиною, позивачка проходить відповідне навчання, на що витрачає час та кошти. Повноцінно працювати позивачка не може, оскільки більшість свого часу приділяє дітям, зокрема, [PERSON] , так як контроль за дитиною має бути постійний. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року (далі- Конвенція), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Позивачка проживає разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , яка має вади психічного розвитку, що відповідачем не оспорюється. На час розгляду справи дитині виповнилося 5 років. Оцінивши подані сторонами докази кожен окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач є працездатною особою з постійним доходом, а отже, має об`єктивну можливість надавати допомогу на утримання позивачки. Відтак, наявні підстави для стягнення з відповідача на утримання [PERSON] аліментів до досягнення дитиною шестирічного віку. Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Суд враховує те, що право того з подружжя, з ким проживає дитина з вадами психічного розвитку, на утримання, пов`язане з виникненням досить складних життєвих обставин, у яких останній з об`єктивних причин значно більшою мірою виконує обов`язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв`язку з цим потребує додаткової підтримки. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, так як отримує регулярний дохід, враховуючи майновий стан відповідача, який має у власності нерухоме та рухоме майно, а також те, що з останнього стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки доходів, відповідач має непрацездатного батька, якому встановлено ІІ групу інвалідності, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Такий розмір аліментів, на думку суду, не є завищеним та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище і буде достатнім для забезпечення потреб позивачки. У відповідності до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial