Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

КП «Агенція муніципальної нерухомості» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що 29.11.2019 року між виконавчим комітетом Хмельницької міської ради, від імені якого діяло управління комунального майна Хмельницької міської ради (орендодавцем), відповідачкою, міським комунальним підприємством по утриманню нежитлових приміщень комунальнолї власності (балансоутримувачем, отримувач коштів) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького, відповідно до умов якого орендодавець, балансоутримувач передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно - нежитлове приміщення корисною площею 18,5 кв.м,/ загальною площею 32,7 кв.м розміщене на другому поверсі будівлі за адресою: [ADDRESS] . Майно було передано в оренду по 01.11.2022 року. Додатковою угодою від 01.11.2021 року, до вищезгаданого договору оренди було внесено зміни: зменшено площу орендованого майна на «корисна площа 11,3 кв.м/загальна площа 20,0 кв.м.»; змінено сторону Орендодавця на «Управління житлової політики і майна Хмельницької міської ради» та змінено сторону Балансоутримувача на «КП «Агенція муніципальної нерухомості». 28.02.2023 року між сторонами було укладено додатковий договір про внесення змін до Договору, якою Договір був викладений в новій редакції. У зв`язку з початком капітального ремонту будівлі, в якій розміщене орендоване Майно, 15.08.2023 року між сторонами було укладено додаткову угоду до Договору, згідно якої орендар повернув орендоване майно по акту приймання-передачі та йому призупинено нарахування орендної плати та всіх пов`язаних з Договором оренди платежів до 15.12.2023 року. 18.12.2023 року від орендаря на адресу орендодавця надійшла заява про розірвання договору. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» від 27.05.2022 року №634 було спрощено процедуру розірвання договорів оренди. Постановою передбачається, що договори оренди можуть бути розірвані за заявою орендаря, яка має бути надана орендодавцю. Договір оренди на підставі наданої [PERSON] заяви було розірвано з 18.12.2023 року. Припинення відносин не звільняє сторону договору від обов`язків виконати свої зобов`язання, які виникли на підставі такого договору. Однак, в порушення вказаних умов договору відповідачем допущена заборгованість по орендній платі, яка станом на 07.10.2025 року становить 2642,23 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.11.2025 року, прийнято та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася. Водночас вона подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання повідомлялася належним чином. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, відповідач, враховуючи положення ст. ст. 128, 130 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що 29.11.2019 року між виконавчим комітетом Хмельницької міської ради, від імені якого діяло управління комунального майна Хмельницької міської ради (орендодавцем), фізичною особою підприємцем [PERSON] , міським комунальним підприємством по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності (балансоутримувачем, отримувач коштів) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Хмельницького. Відповідно до умов договору орендодавець та балансоутримувач передали, а орендар прийняв у строкове платне користування майно нежитлове приміщення корисною площею 18,5 кв. м, загальною площею 32,7 кв. м, розташоване на другому поверсі будівлі за адресою: [ADDRESS] . Майно було передано в оренду до 01.11.2022 року. 01.11.2021 р. між сторонами договору оренди укладено додаткову угоду, якою внесено зміни: зменшено площу орендованого майна (корисна площа 11,3 кв. м, загальна площа 20,0 кв. м), змінено сторону Орендодавця на Управління житлової політики і майна Хмельницької міської ради та змінено сторону Балансоутримувача на КП «Агенція муніципальної нерухомості». 28.02.2023 року між сторонами було укладено додатковий договір про внесення змін до Договору, якою Договір був викладений в новій редакції. У зв`язку з початком капітального ремонту будівлі, в якій розміщене орендоване Майно, 15.08.2023 року між сторонами було укладено додаткову угоду до Договору, відповідно до якої орендар повернув орендоване майно за актом приймання-передачі, а нарахування орендної плати та всіх платежів, пов`язаних із Договором оренди, було призупинено до 15.12.2023 року. 18.12.2023 року від орендаря на адресу орендодавця надійшла заява про розірвання договору. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» було спрощено процедуру розірвання договорів оренди. Зазначеною постановою передбачено, що договір оренди може бути розірваний за заявою орендаря, поданою орендодавцю. На підставі заяви [PERSON] договір оренди було розірвано з 18.12.2023 року. 08.09.2025 року позивачем було направлено відповідачу лист-претензію (припис) з вимогою добровільного погашення заборгованості. Однак, з порушенням умов договору відповідач допустив заборгованість з орендної плати, яка станом на 07.10.2025 року становить 2642,23 грн. Відповідно до пункту 3.6 договору, орендна плата перераховується Балансоутримувачу до 25 числа поточного місяця на обумовлений договором рахунок на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків. Пунктом 5.3 вказаного договору оренди обумовлено, що орендар зобов`язується сплачувати Балансоутримувачу в повному обсязі орендну плату до 25 числа поточного місяця. Відповідно до ч.2 статті 16 Цивільно-процесуального кодексу України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування Майном. Ст.797 Цивільного кодексу плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою. Згідно ст. ст. 509, 598, 599, 631 ЦКУ закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки, згідно з ст. 599 ЦКУ, ч. 1 ст. 202 ГКУ такою підставою є виконання, проведене належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведених вище аргументів суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували вимоги позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за користування приміщенням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими під час судового розгляду. У зв`язку з цим заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 2642,23 грн. підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved