Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Корф П.К., звернулася в суд із позовом до Кременецької міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно поданої позовної заяви, [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Михайлової Г.В. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки право власності на вказаний житловий будинок не зареєстроване. Ухвалою судді від 15 січня 2026 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13 лютого 2026 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Корф П.К. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Представник Кременецької міської ради Тартак О.С. в судове засідання не з`явилася, надіславши суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. Згідно довідки № 6120-5001155472 від 18.04.2022, [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання: [ADDRESS] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження № 12. Її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 03 червня 1990 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , актовий запис про шлюб № 19. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 14 червня 1970 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис про шлюб № 12. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Як вбачається з довідки № 399/02-14 від 09.10.2025, виданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Кременецької міської ради, станом на 13.05.2025 за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані наступні особи: [PERSON] ( [INFO] ) з 25.01.1978 по 21.05.2025; [PERSON] ( [INFO] ) з 04.01.1978 по т.ч. Рішенням виконавчого комітету Горинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області № 48 від 19.08.2004, визнано право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , за гр. [PERSON] . [PERSON] ( [INFO] ) відмовилася від своєї частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] , в користь дочки [PERSON] , про що написала заяву 13.10.2025, яка посвідчена приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В. Згідно довідки № 571 від 16.10.2025, виданої Кременецьким РК БТІ вбачається, що виконавчим комітетом Горинської сільської ради видано рішення № 48 від 19.08.2004 про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований в [ADDRESS] за [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2025, виданої приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайлової Г.В. слідує, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований в [ADDRESS] , не зареєстроване. Оскільки спадкодавець при житті не виготовив правовстановлюючі документи на належне йому майно, тому [PERSON] як спадкоємиця не може успадкувати належне їй спадкове майно у визначений законом спосіб, а тому вимушена за захистом своїх спадкових прав звернутись в суд. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , Кременецька міська рада позовні вимоги визнає повністю. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за нею майнове право в порядку спадкування на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved