Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Виконуючий обов`язки керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування на користь держави суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу сумі 566 695 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2023 року у справі № 946/5197/23 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Вищевказаний вирок у зв`язку з відмовою Одеського апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження набрав законної сили 11.09.2023 року. У ході розгляду обвинувального акту судом встановлено, що 25.05.2023 року, більш точний час не встановлено, [PERSON] не маючи дозволу на право здійснення любительського та спортивного рибальства, передбаченого Правилами любительського і спортивного рибальства, затвердженими наказом Міністерством аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року № 700 (надалі Правила №700), з метою незаконного лову водних біоресурсів, прибув до озера Катлабуг поблизу смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області, та всупереч вимогам Розділу IV ч. 1 п. 1 зазначених правил, згідно яких: «...забороняється лов водних живих ресурсів сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів,...», у період заборони вилову водних біоресурсів, встановленого наказом УДАМРГ у Одеській області №114 від 29.03.2023 року (надалі наказ УДАМРГ), умисно здійснював лов водних біоресурсів - двома тралами кустарного виробництва, внаслідок чого незаконно виловив раків у кількості 169 одиниць та рибу виду судак - 1 одиниця, чим порушив п. 1 ч. 1 Розділу IV Правил № 700 та наказ УДАМРГ. Згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 року №1209 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 року № 1039) розрахунок вартості: рак 169 од. x 3 332 (196 х 17) гривень = 563 108 гривень; судак 1 од. х 3 587 (211 х 17) гривень = 3 587 гривень. Внаслідок незаконного добування водних біоресурсів на озері Катлабух, [PERSON] завдано істотної шкоди державі в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) у розмірі 566 695 гривень. Таким чином, шкода, завдана навколишньому природному середовищу, у даному випадку має причинно-наслідковий зв`язок з протиправною винною поведінкою відповідача, а саме вчинення кримінального правопорушення, що встановлено вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2023 у справі № 946/5197/23. За таких обставин, наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальності [PERSON] . У даному випадку прокуратура вважає, що відповідач своїми неправомірними діями завдав навколишньому природному середовищу майнової шкоди, яка до теперішнього часу добровільно не відшкодована, внаслідок чого порушуються економічні інтереси держави. Відтак, майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, необхідно стягнути з відповідача. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 30.05.2025 року, справа № 946/4095/25 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.94). Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І. від 17.06.2025 року відкрито провадження та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні (а.с.97). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.01.2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (а.с.129). Про проведення розгляду справи у загальному позовному провадженні відповідач повідомлений належним чином. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернулася із заявою про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність не звертався, відзив на позовну заяву не надіслав. Ухвалою суду від 25.02.2026 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 131-1 Конституції України передбачає, що прокуратура, окрім інших функцій, здійснює представництво інтересів держави в суді у випадках та порядку, визначеному законом. Згідно вимог частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» №2894-III (далі Закон № 2894-III) встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до статті 5 Закону України № 2894-III об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Частиною 1 статті 63 Закону України № 2894-III передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. При цьому, частиною першою статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до пункту 4.1.1 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.12.1999 року, які були чинні на момент вчинення правопорушень, любительський лов риби, інших водних живих ресурсів, за винятком видів, пойменованих в пункті 4.10 цих Правил рибальства, в літній період, у строки від скресання криги і до льодоставу (за винятком забороненого нерестового періоду), дозволяється: на водоймах загального користування - з берега або з човна, вудками всіх видів із загальною кількістю гачків не більше п`яти на рибалку, та спінінгом. Судом встановлено, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2023 року у справі № 946/5197/23 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Вищевказаний вирок, у зв`язку з відмовою Одеського апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження, набрав законної сили 11.09.2023 року (а.с.73-74; 81-82). У ході розгляду обвинувального акту судом встановлено, що 25.05.2023 року, [PERSON] не маючи дозволу на право здійснення любительського та спортивного рибальства, передбаченого Правилами № 700 з метою незаконного лову водних біоресурсів, прибув до озера Катлабуг поблизу смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області, та всупереч вимогам Розділу IV ч. 1 п. 1 зазначених правил, у період заборони вилову водних біоресурсів, встановленого наказам УДАМРГ, умисно здійснював лов водних біоресурсів - двома тралами кустарного виробництва, внаслідок чого незаконно виловив раків у кількості 169 одиниць та рибу виду судак - 1 одиниця, чим порушив п. 1, ч. 1 Розділу IV Правил №700. Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Аналогічна позиція вказана і у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» та пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4. Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Як вбачається з оцінки заподіяної шкоди біоресурсам України, а саме Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 року №1209 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 року № 1039) розрахунок вартості становить: рак 169 одиниць x 3 332 (196 х 17) гривень = 563 108 гривень ; судак 1 одиниця х 3 587 (211 х 17) гривень = 3 587 гривень. Загальна сума шкоди складає 566 695 гривень (а.с.60). Доказів проти наданого позивачем розрахунку суду відповідачем не надано. Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. На підставі пункту шостого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 5 666 гривень 95 копійок (1% х 566 695 гривень).

Outcome: approved