Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Панфілов П.Г. 06 січня 2026 року від імені позивача пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 квітня 2003 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 23 квітня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, під час перебування у якому у них народилося троє дітей, двоє з яких на даний час повнолітні та неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Останні чотири роки, що сторони проживали разом, між ними постійно виникали суперечки та сварки з різних причин. Основною підставою для розірвання шлюбу вважає є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач з відповідачкою спільного господарства не ведуть, проживають окремо та не спілкуються. Позивач вважає, що їхній з відповідачкою шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку із чим він наполягає на його розірванні. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Панфілов П.Г. у судове засідання не з`явилися, представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила шлюб розірвати. Згідно п. 2), п. 3) ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях і подавати заяви та клопотання. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Із копії паспортів, заяви по суті справи, свідоцтв про одруження та народження видно, що сторони зареєстрували шлюб 23 квітня 2003 року, під час перебування у якому у них народилося троє дітей, двоє з яких на даний час повнолітні та неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] (а. с. 7 10, 14 17, 12, 18). Із заяви по суті справи відомо, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть (а. с. 1 - 3). Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому його право, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідачці відомі наслідки визнання позову. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved