Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачка17.09.2020 ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту. 17.09.2020 підписала власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг №б/н, згідно якої погодила всі умови та отримала кредитну картку «Універсальну» з типом кредиту «відновлювана кредитна лінія», розмір ліміту до 50000 грн. Строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, погоджено кількість та розмір платежів, періодичність, розмір мінімального обов`язкового платежу, проценти від суми неповернутого в строк кредиту в розмірі 42% річних. Проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються у розмірі 60% від простроченої суми заборгованості. Позивач зобов`язання за договором виконав, в тому числі надав відповідачу у користування кошти у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач активував платіжну картку, користувався кредитним лімітом. Сторони узгодили, що термін повернення кредиту 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту. Відповідач не погашав своєчасно заборгованість за кредитом та не сплачував проценти за користування кредитними коштами. У зв`язку із цим станом на 23.05.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 55782,5 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 44567,03 грн., а також заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 11215,47 грн. Ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. Вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти заочного розгляду не заперечив. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, клопотань не заявляла, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Відзиву на позов не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне. Суд встановив, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг 10.01.2024 року підписалазаяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг №б/н, ознайомилася із паспортом кредиту та підписала його, згідно якої погодила всі умови та отримала кредитну картку «Універсальну» з типом кредиту «відновлювана кредитна лінія», розмір ліміту до 50000 грн., строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, погоджено кількість та розмір платежів, періодичність, розмір мінімального обов`язкового платежу, проценти від суми неповернутого в строк кредиту в розмірі 42% річних, а проценти на підставі ч.2 ст.625 ЦК України 60% від суми простроченої заборгованості. Позивач зобов`язання за договором виконав, в тому числі надав відповідачу у користування кошти у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка активувала платіжну картку, користувалася кредитним лімітом. Сторони узгодили, що термін повернення кредиту 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідачки з погашення кредиту. Відповідачка не погашала своєчасно заборгованість за кредитом та не сплачувала проценти за користування кредитними коштами. У зв`язку із цим станом на 25.03.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 55782,5 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 44567,03 грн., а також заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 11215,47 грн. Факт користування кредитними грошовими коштами за допомогою платіжних кредитних карток клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] підтверджується наданою позивачем випискою з карткового рахунку. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договору приєднання були розроблені банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами спору доказів, суд вважає встановленою ту обставину, що відповідач отримав від позивача у тимчасове користування позикові грошові кошти, проте зобов`язання з їх повернення виконав неналежно і станом на 25.03.2025 боргує позивачу 44567,03 грн., які визначені як прострочене тіло кредиту. Крім того, доведено погодження сторонами розміру і порядку сплати процентів за користування кредитними коштами. За поданим розрахунком заборгованість за процентами становить 11215,47 грн., які слід стягнути з боржника. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, розглядаючи спір у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд вважає, що позов АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, слід задовольнити. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати, що складаються із сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн., слід покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved