Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

21.07.2025 року АТ "Перший український міжнародний банк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.01.2021 року на підставі кредитного договору №1001793713902 [PERSON] видано кредит у сумі 70000 грн. 02.08.2021 року за кредитним договором №2001937928501 відповідачці видано кредит в сумі 17754,69 грн. Відповідачка протягом тривалого часу не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами, у зв`язку з чим станом на 03.03.2025 року виникла заборгованість за кредитним договором №1001793713902 від 15.01.2021 року у розмірі 70051,25 грн., з яких: 39858,45 грн. заборгованість за кредитом, 13,17 грн. заборгованість за процентами, 30179,63 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором №2001937928501 від 02.08.2021 року у розмірі 29501,47 грн., з яких: 17754,69 грн. заборгованість за кредитом, 11746,78 грн. заборгованість за процентами, 0 грн. заборгованість за комісією. В зв`язку з викладеним представник позивача просила суд задовольнити позов та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість в сумі 99552,72 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, просили провести розгляд справи в їх відсутність. Представник відповідачки до суду направила відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги відповідачка визнає частково, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №1001793713902 від 15.01.2021 року в розмірі основної суми кредиту та відсотків за користування кредитом. У стягненні комісії за обслуговування кредиту у розмірі 30179,63 грн. просила відмовити. При цьому посилається на Закон України «Про споживче кредитування» щодо платності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки відповідачці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, а відтак положення кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ "ПУМБ" щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених умовами кредитного договору, є нікчемними. Нарахування банком комісії за обслуговування кредитної заборгованості є неправомірними, а відтак банк не має права й вимагати її сплати від відповідачки. Разом з цим, відповідачка в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1001793713902 від 15.01.2021 року сплатила кошти на загальну суму 48982,81 грн. За весь період користування кредитом позивач самостійно зараховував на погашення тіла кредиту 30141,55 грн., процентів 4,26 грн., комісії 18837 грн. Тому просила суд застосувати наслідки нікчемності відповідних умов договору, здійснивши перерахунок грошових коштів, які були зараховані позивачем у рахунок сплати комісії та зарахувати сплачені відповідачкою кошти в сумі 18837 грн. в рахунок погашення основного зобов`язання за кредитним договором та процентів, в зв`язку з чим відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості у цій частині. Отже, за кредитним договором №1001793713902 від 15.01.2021 року з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 21034,62 грн. за наступним розрахунком: 70051,25 грн.(заявлений позивачем загальний розмір заборгованості) 30179,63 грн. (заборгованість по комісії заявлена позивачем) 18837 грн. ( фактично сплачена відповідачкою сума комісії). За кредитним договором №2001937928501 від 02.08.2021 року відповідачка погоджується з позовними вимогами в повному обсязі на заявлену позивачем суму 29501,47 грн. Тому загальна сума, яка має бути стягнута з відповідачки на користь позивача становить 50536,09 грн. Крім того, просила суд стягнути з позивача на користь [PERSON] 7000 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 15.01.2021 року відповідачка підписала заяву №1001793713902 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до договору банк зобов`язався надати відповідачці на споживчі потреби кредит у розмірі 70000 грн. зі строком користування протягом 24 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в термін до 15.01.2023 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 0,01 % річних від суми заборгованості за кредитом та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99 % від суми кредиту. Згідно п. 2.2.5 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого Рішенням Правління АТ «ПУМБ» від 12.08.2020 року, підписанням заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до платіжної інструкції від 15.01.2021 року, цього ж дня відповідачці перераховано суму кредиту на її картковий рахунок. Згідно п. 5.1.7 вказаної Публічної пропозиції клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитним коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та розмірі, що передбачені цим договором. Відповідачка своїх зобов`язань по поверненню заборгованості належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 03.03.2025 року банком нараховано заборгованість за кредитним договором №1001793713902 від 15.01.2021 року у розмірі 70051,25 грн., з яких: 39858,45 грн. заборгованість за кредитом, 13,17 грн. заборгованість за процентами, 30179,63 грн. заборгованість за комісією. Із матеріалів справи слідує, що 02.08.2021 року відповідачка підписала заяву №2001937928501 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до договору банк зобов`язався надати відповідачці на споживчі потреби кредит у розмірі 17754,69 грн. зі строком користування протягом 12 місяців, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в термін до 02.08.2022 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 47,88% річних від суми заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.2.5 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого Рішенням Правління АТ «ПУМБ» від 12.08.2020 року, підписанням заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до платіжної інструкції від 02.08.2021 року, цього ж дня відповідачці перераховано суму кредиту на її картковий рахунок. Згідно п. 5.1.7 вказаної Публічної пропозиції клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитним коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та розмірі, що передбачені цим договором. Із матеріалів справи слідує, що відповідачка своїх зобов`язань по поверненню заборгованості належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 03.03.2025 року позивачем нараховано заборгованість за кредитним договором №2001937928501 від 02.08.2021 року у розмірі 29501,47 грн., з яких: 17754,69 грн. заборгованість за кредитом, 11746,78 грн. заборгованість за процентами, 0 грн. заборгованість за комісією. Згідно положень ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки свого обов`язку щодо повернення отриманих за кредитними договорами коштів (кредиту) та сплати процентів за його користування відповідачка не виконала, заборгованість за вказаними платежами підлягає стягненню з неї на користь позивача. Між тим, умовами кредитного договору №1001793713902 від 15.01.2021 року встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99 %. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 ЗаконуУкраїни «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що відповідачці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення пункту кредитного договору, укладеного між відповідачкою та АТ "ПУМБ", щодо обов`язку позичальника сплачувати плату (комісію) за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією в розмірі 30179,63 грн. задоволенню не підлягають. Як зазначає представник відповідачки та вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №1001793713902 від 15.01.2021 року, АТ "ПУМБ" списав кошти з відповідачки в рахунок погашення комісії на загальну суму 18837 грн. При цьому, представник відповідачки вважає, що вказану суму необхідно зарахувати на погашення процентів та тіла кредиту. А тому, суд вважає за необхідне зарахувати вказані кошти на погашення кредитної заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1001793713902 від 15.01.2021 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у розмірі заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1001793713902 від 15.01.2021, що існувала станом на 03.03.2025 року, у розмірі 21034,62 грн. (70051,25 грн. 30179,63 грн. 18837 грн.). Також, судом встановлено, що відповідачка порушила взяті на себе по кредитному договору №2001937928501 від 02.08.2021 року зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 29501,47 грн. підлягають повному задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1229,69 грн. Представником відповідачки заявлено вимогу про стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідачки надано суду договір № 10/11/25/1 про надання правової допомоги від 10.11.2025 року, укладений між [PERSON] та адвокатським бюро "Вікторії Максименко", додаткову угоду № 1 до вказаного договору, акт № 1 про прийняття-передачі наданої правової допомоги до вказаного договору від 13.01.2026 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 21 від 13.01.2026 року про оплату витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), часткове задоволення позову, суд вважає, що вимоги представника відповідачки про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 3446,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial