Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Представник ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у сумі 33 200, 00 грн., судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» за договором позики № 57/71717651 від 13 березня 2021 року в розмірі 33 200, 00 грн. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконує своє зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» ні на рахунки попередніх кредиторів. Згідно з ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 26 грудня 2025 року позовна заява ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однією із сторін або власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, до матеріалів справи додав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання 20 січня 2026 року та 24 лютого 2026 року не з`явилася, натомість належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи, шляхом скеровування кореспонденції суду по місцю реєстрації, однак відзив не подавав, причини поважності неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. При цьому, конверт з кореспонденцією суду про виклик в судове засідання, надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, якщо адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 2, 4, 6, 7 ст.128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 26.12.2025 року, строки для подання заяв по суті справи, визначених статями 191, 193, 199 ЦПК України сплинули, а відзив та зустрічний позов на позовну заяву в строки встановлені ухвалою суду від 26.12.2025 відповідачем подано не було. Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Крім того, відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Таким чином, подальше відкладення розгляду даної справи буде порушувати права позивача на своєчасний судовий розгляд справи. Згідно відповіді Павлівського старостинського округу Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 26.12.2025 року № 152, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 березня 2021 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та [PERSON] укладено договір позики № 57/71717651, за умовами якого відповідачу надана позика у розмірі 4000,00 грн. (п. 1.2 Договору), строком на 365 днів (п. 1.4 Договору) з процентною ставкою 2 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах строку передбаченого п.1.4 та п. 2.2. Договору у порядку, розмірі та строки встановлені в Графіку платежів, що у загальному розмірі становить 28080 грн. (п. 2.1. Договору). Відповідно до п. 1.5. Договору комісія за видачу позики складає 28% від суми позики, що становить 1120,00 грн. і підлягає сплаті у строк передбачений Графіком платежів. Договір позики № 57/71717651 від 13.03.2021 року підписано відповідачем власноручним підписом. Перед укладенням договору позики № 57/71717651 від 13.03.2021 року відповідач ознайомилася та підписала Паспорт споживчого кредиту, де зазначені всі ті істотні умови, що відображені у відповідному договорі, а саме: сума кредиту 4000,00 грн., строк кредитування 365 днів, спосіб надання кредиту - готівкою. 28 грудня 2023 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу №28122023 за яким до ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло право вимоги ( порядковий номер 34) за договором позики № 57/71717651 від 13.03.2021 року. 17 квітня 2025 року між ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено Договір факторингу №17-04/ФК-25 за яким до ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» (порядковий номер 34) перейшло право вимоги за договором позики № 57/71717651 від 13.03.2021 року. 25 серпня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» та ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» укладено Договір факторингу №25-08/ФК-25, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» передає/відступає ТОВ ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №25-08/ФК-25 від 25.05.2025 року, Реєстру боржників до договору факторингу №25-08/ФК-25 від 25.05.2025 року ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» набув права грошової вимоги до відповідача (порядковий номер 34) в сумі 33 200,00 грн.. Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 57/71717651 від 13.03.2021 року [PERSON] має заборгованість у розмірі складає 33 200,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за сумою позики, 28 080,00 грн. заборгованість по нарахованим процентам, 1 120, 00 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, факт існування відносин за договором позики між фінансовою установою та відповідачем підтверджується договором позики. Жодних доказів розірвання або визнання недійсним вищезазначеного договору позики, у тому числі з підстав неотримання грошових коштів, відповідачем суду не надано. Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладення вищезазначеного договору позики ЦК України та уклали цей договір, в якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань у повному обсязі порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані відповідачу в позику. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов договору позики, існування заборгованості за вказаним договором в розмірі 33 200, 00 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення витрат професійну правничу допомогу, суд зауважує наступне. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги № 45714110 від 10.12.2025 року; додаткову угоду № 3177218156 від 12.12.2025 року до договору про надання правової допомоги № 45714110 від 10.12.2025 року, детальний опис виконаних робіт, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я [PERSON] , у зв`язку з чим вказана сума у розмірі 6000 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved