Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У грудні 2025 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.09.2020 в розмірі 16 466 грн 10 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача вказував, що 22.09.2020 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Банк свої зобов`язання виконав зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та встановивши кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн. Відповідач не виконував умови договору та не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у термін та на умовах, визначених Договором, у зв`язку з чим утворилась вказана заборгованість. Відповідно до ухвали судді від 21.01.2026 у справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. [PERSON] копії ухвали про відкриття та позовної заяви з додатками отримав в електронний кабінет, що підтверджується довідками про доставку електронного документу від 30.12.2025 та 22.01.2026. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, згідно зі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 22.09.2020 між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, за умовами якої клієнт просив відкрити поточний рахунок у Банку в гривні та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку, пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу із пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,2% на місяць. Також відповідач погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. За умовами підписаної відповідачем анкети-заяви до договору про надання банківських послуг [PERSON] погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту та тарифами складають договір про надання банківських послуг. А також засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для вчинення ним правочинів та платіжних операцій. Анкета-заява містить детальну інформацію щодо особи [PERSON] та копії відповідних сторінок паспорта та РНОКПП відповідача. Згідно з довідкою про розмір встановленого ліміту [PERSON] за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.09.2020 відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та встановлено суму кредитного ліміту 15 000 грн. Як вбачається зі змісту проведеного Банком розрахунку, станом на 03.11.2025 заборгованість [PERSON] за договором становить 16 466,10 грн, які є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), з якого також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та здійснював платежі з метою погашення заборгованості, що підтверджує факт укладення договору на вищевказаних умовах. Позивачем додано до позову Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, також надано витяг Тарифів Чорної картки monobank та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки Monobank, які визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, строк дії кредитної лінії, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. Однак вищевказані документи не підписані [PERSON] та матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила, Тарифи та Паспорт розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦПК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч 1 ст. 629 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлено, що матеріали справи містять докази щодо узгодження між Банком та [PERSON] істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, які зазначені у Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 22.09.2020, яка підписана відповідачем. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково сплачував заборгованість та має загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 16 466,1 грн, яка складається з залишку поточної заборгованості за наданим кредитом. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, не надав суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належно оцінити чи інші докази на спростування наданого банком розрахунку, також [PERSON] не оспорював факт отримання платіжної карти АТ «Універсал Банк» та факт користування ним кредитними коштами банку. У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 466,1 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь Банку підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн, що підтверджено документально.

Outcome: approved