Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ" через свого представника Руденка К.В. звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №9778 від 04 квітня 2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ" та відповідачем [PERSON] в сумі 50625,00 грн.. Позов обґрунтований тим, що 04 квітня 2024 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №9778. За умовами Договору [PERSON] отримав кредит в сумі 5 000,00 грн. строком на 365 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на день від суми кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, тоді як відповідач ні. Відтак, позивач змушений звернутися до суду. Загальна сума заборгованості становить 50625,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5000,00 грн., заборгованість за відсотками 45624,00 грн.. Крім того, позивач просить суд відшкодувати судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу у розмірі 10 000,00 грн.. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на адресу суду від відповідача не надходило. Положеннями ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 04 квітня 2024 року між ТОВ "ФК "ПРОЦЕНТ" та [PERSON] за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) було укладено кредитний договір № 9778 за умовами якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 5 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 365 днів (п. 1.1., 1.3. кредитного договору). Відповідно до положень п. 1.7. Договору сума кредиту надається шляхом переказу суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові. Згідно положень п.1.2. Договору процента ставка складає 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Можливість укладення кредитного договору в електронній формі та визнання його юридичної сили передбачене розділом 6 самого договору. Разом з Договором [PERSON] підписав також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, Інформаційні повідомлення. Обставина перерахування коштів на рахунок відповідача підтверджується: Витягом з ІТС Товариства, а також витребуваними доказами, що надійшли з АТ "ТАСКОМБАНК", де зазначено, що віртуальну банківську картку № [NUMBER] , оформлено на ім`я [PERSON] , яка існує тільки в цифровій формі, без фізичного носія. З виписки з рахунку клієнта, наданої АТ "ТАСКОМБАНК", вбачається, що 04 квітня 2024 року о 11:11:12 год. кредитні кошти у розмірі 5000 грн. були отримані відповідачем. Згідно з Детальним розрахунком заборгованості, сума заборгованості відповідача за кредитним договором №9778 від 04 квітня 2024 року станом на 01 травня 2025 становить 50 625,00 грн., і складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5 000,00 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 45625,00 грн.. Докази погашення заборгованості та/або спростування розрахунку заборгованості відповідач суду не надав. Згідно положень ст.526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1 ст.530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно положень ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до положень ч.1 ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, між позивачем та відповідачем склалися відносини споживчого кредитування. Обставини кредитування (укладення договору та отримання кредитних коштів) суд вважає доведеними. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "ПРОЦЕНТ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн., сплата яких належним чином підтверджується платіжною інструкцією від 06 травня 2025 року №2515. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до положень ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03 червня 2024 року, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412, довіреність, акт приймання-передачі наданих послуг №18 від 28 лютого 2025 року, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №18 від 03 червня 2024 року, платіжну інструкцію №1937 від 28 лютого 2025 року в сумі 10 000,00 грн.. Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, що є звичайним для даного виду правовідносин, обсяг доданих документів, що не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved