Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 вересня 2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 251. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2020 року у справі № 569/17588/19 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 30.05.2018 року у справі № 569/8902/18 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступною індексацією відповідно до закону щомісяця, починаючи з 14.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що син [PERSON] зареєстрований та проживає разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку державного виконавця від 03.10.2025 року № 11434, заборгованість боржника по аліментах згідно судового наказу № 569/8902/18 від 30.05.2018 року станом на 01.09.2025 року становить 116 050,50 грн. Зазначає, що з 01 вересня 2025 року син є студентом першого курсу Національного університету водного господарства та природокористування на контрактній платній основі, потребує нормального харчування, одягу, навчальної літератури, коштів на проїзд до університету. Усе це потребує значних коштів і сама вона не здатна в повній мірі цього забезпечити. Згідно довідки виданої командиром військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України полковником [PERSON] № 3826 від 21.05.2025 року, відповідач перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 03 травня 2025 року по теперішній час. Зазначає, що відповідач згідно вказаної довідки має стабільний дохід, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню шляхом зміни способу їх стягнення. Просить змінити спосіб стягнення і стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 04.02.2026 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 вересня 2006 року сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 251. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2020 року у справі № 569/17588/19 шлюб між сторонами розірвано. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 30.05.2018 року у справі № 569/8902/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступною індексацією відповідно до закону щомісяця, починаючи з 14.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Син сторін по справі [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . З розрахунку державного виконавця від 03.10.2025 року № 11434 вбачається, що згідно судового наказу № 569/8902/18 від 30.05.2018 року заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.09.2025 року становить 116 050,50 грн. Судом встановлено, що з 01 вересня 2025 року син сторін по справі є студентом першого курсу Національного університету водного господарства та природокористування на контрактній платній основі. З довідки виданої командиром військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України полковником [PERSON] № 3826 від 21.05.2025 року вбачається, що відповідач перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 03 травня 2025 року по теперішній час. Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріальне становище відповідача покращилось. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182-184,192 СК України. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що стягувач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача, відповідно суд доходить висновку про необхідність зміни аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до роз"яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved