Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулось до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 15 895.10 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 75434481 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 5000.00 грн, які останній зобов`язувався повернути у встановлений строк, сплатити проценти за користування ними та комісію за надання кредиту. Строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W9d5N28k12. 21.12.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 року, за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги до боржників, у тому числі й за договором позики № 75434481 від 10.06.2021 року. 31.03.3023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 року, згідно з умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до божників, в тому числі й за договором позики № 75434481 від 10.06.2021 року до [PERSON] . Відповідно до Реєстру прав вимоги від 31.03.2023 року до Договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 940.17 грн, з яких: 5000.00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 940.17 грн - сума заборгованості за процентами. Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача 16 940.17 гривень заборгованості, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2422.40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500.00 грн. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 04.07.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, судові виклики, які повернулись з написом «адресат відсутній», також відповідач викликалась шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». У судове засідання представник ТОВ «Фінпром Маркет» не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 10.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 75434481 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 5000.00 грн, які останній зобов`язувався повернути у встановлений строк, сплатити проценти за користування ними та комісію за надання кредиту. Строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день. Згідно з п. 5.2 Договору позичальник до моменту підписання договору вивчив Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.uа/uа/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, де також зазначена процедура і наслідки оформлення подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, які йому зрозумілі. Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W9d5N28k12 У розділі 18 Договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» вказаний номер електронного платіжного засобу [PERSON] № [NUMBER] . Відповідно до платіжної інструкції № aa3f4c18-6646-48ea-a677-c7c2294095a0 від 10.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 10.06.2021 року перерахувало 5000.00 грн на карту [NUMBER] . Згідно з інформацією АТ «Державний ощадний банк України» від 07.01.2026 року за вих. № 46/1211/2747/2026/БТ на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітована платіжна банківська карта № [NUMBER] . 21.12.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2112 від 21.12.2021 року, за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги до боржників, у тому числі й за договором позики № 75434481 від 10.06.2021 року. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 4 від 21.12.2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 16 940.17 грн, з яких: 5000.00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11940.17 грн - сума заборгованості за процентами. 31.03.3023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 року, згідно з умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до божників, в тому числі й за договором позики № 75328356 від 11.08.2021 року до [PERSON] . Відповідно до Реєстру прав вимоги від 31.03.2023 року до Договору факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 940.17 грн, з яких: 5000.00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11940.17 грн - сума заборгованості за процентами. Враховуючи здійснені відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором позики в сумі 1044.90 грн, позивач вказує на заборгованість [PERSON] в сумі 15 895.10 грн, з яких 5000.00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 895.10 грн - сума заборгованості за процентами. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. У силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 10.06.2021 року було укладено Договір про надання коштів у кредит № 75434481 в електронній формі, які підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору та угоди ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кошти в сумі 5000.00 грн. строком на 30 днів, а останній зобов`язувався повернути кошти, сплатити проценти за користування ними та комісію за надання кредиту, розмір яких визначений договором. 10.06.2021 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суд вважає доведеним, крім цього зазначена обставина не заперечується відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, 10.07.2021 року відповідачем сплачено кошти в сумі 1044.90 грн, які перераховані на сплату процентів, а заборгованість складається із основного боргу 5000.00 грн та суми заборгованості за процентами 10 895.10 грн, а всього 15 895.10 грн. Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти, проценти за їх користування в добровільному порядку позивачу повністю не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 75434481 від 10.06.2021 року в частині стягнення 5000.00 грн - основного боргу, 1940.10 грн процентів станом на дату закінчення строку позики, а всього 7959.14 грн, які підлягають стягненню в примусовому порядку. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача процентів нарахованих за понадстрокове користування, суд виходить з наступного. Договором № 75434481 від 10.06.2021 року встановлено строк позики 30 днів. Позивачем не надано суду доказів того, що позичальником було погоджено продовження строку користування кредитом по 28.05.2025 року. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за процентами нарахованими поза межами строку дії кредитного договору є безпідставними. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Досліджені судом докази, підтверджують, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги є обов`язковими для виконання. Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факти переходу прав грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Фінпром Маркет» за договором позики № 75434481 (на умовах повернення позики в кінця строку позики) від 10.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . За таких обставин, позовна заява ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 6940.10 гривень. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. При розподілі судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1057.62 грн. та витрати правничу допомогу у сумі 1528.10 грн.

Outcome: partial