Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/6 частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за вищевказаною адресою, що належала їй як члену двору, який до 15.04.1991 року не втратив права на частку в його майні. За життя [PERSON] заповіт не складала. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її рідний онук [PERSON] , що виразилось в управлінні і володінні спадковим майном, сплаті всіх платежів, обробітку земельної ділянки та який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Син [PERSON] - [PERSON] (батько [PERSON] ) помер [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/6 частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за вищевказаною адресою, що належала їй як члену двору, який до 15.04.1991 року не втратив права на частку в його майні. За життя [PERSON] заповіт не складала. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] , який на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами (1/6 частина належала йому як члену двору, який до 15.04.1991 року не втратив права на частку в його майні, 1/6 частину він успадкував після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав, та 1/6 частину він успадкував після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав). За життя [PERSON] заповіт не складав. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , які у визначений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Син спадкодавця [PERSON] звернувся до нотконтори із заявою про відмову у прийнятті спадщини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] зазначають, що бажають оформити право власності кожна по частині житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . Проте, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину вони не можуть через відсутність правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на будинок. Також, у постанові нотаріуса зазначено, що документально не підтверджуються родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, для оформлення спадкових прав на житловий будинок позивачам необхідно підтвердити що [PERSON] , який помер [INFO] , був рідним онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, позивачі зазначають, що вони [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають право кожен по 1/6 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за вищевказаною адресою, як члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. На підставі викладеного, позивачі звернулися до суду з даним позовом, та просять встановити факт родинних відносин, а саме що чоловік [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] , був рідним онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, позивачі [PERSON] та [PERSON] просять визнати на ними, право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , по праву спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та який мав право на 1/6 частину будинку, як член двору, який до 15.04.1991 року не втратив право на частку в його майні , по частині за кожною. Крім того, позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за вищевказаною адресою, як за членами двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, по 1/6 частині за кожним. У судове засідання позивачі та представник відповідача не з`явилися і надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачі позов підтримують та просять його задовольнити, а відповідач - Бобровицька міська об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради позовні вимоги визнає. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.30). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON] , 26.11.1983 року зареєстрували шлюб. Вони є батьками [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. [PERSON] , після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.31,32,33,34). Відповідно до копій свідоцтв про смерть, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] , 26.04.1995 року, 29.03.2004 року та 16.03.2025 року відповідно (а.с.26,27,28,29). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №00011738323 від 08.02.2013 року, за результатами проведеної перевірки актовий запис про народження [PERSON] за 1940 рік по с. Свидовець Бобровицького району Чернігівської області не виявлено (а.с.35). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.08.2025 року, після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа 195/2025. Як вбачається з інформації наданої Бобровицькою державною нотаріальною конторою від 15.10.2025 року, за даними спадкової справи згідно поданих заяв, спадкоємцями за законом після смерті померлого [INFO] [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.36,37). Згідно виписки з погосподарської книги № 4 за 1991-1995 роки, у житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] голова двору, померла [INFO] , [PERSON] невістка, померла [INFO] , [PERSON] - онук, помер [INFO] , [PERSON] дружина онука, [PERSON] - правнук та [PERSON] - правнука (а.с.38). Також, згідно виписки з погосподарської книги № 2 за 2021-2025 роки, у житловому будинку, який розташований в [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина, [PERSON] - син (а.с.39). Відповідно до довідок № 23510/Л, № 23515/Л від 28.10.2025, № 21628/Л від 13.10.2025 року виданих Свидовецьким старостинським округом Бобровицької міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] .Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [PERSON] , спадщину прийняв її рідний онук [PERSON] , що виразилось в управлінні і володінні спадковим майном, сплаті всіх платежів та обробітку земельної ділянки. [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] .Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] .Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані, його дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.40,41,42,43). Відповідно до довідки № 581 КП «Ніжинського міжміського бюро технічної інвентаризації» від 21.10.2025 року, право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.44). Згідно постанови державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 22 січня 2026 року, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на житловий будинок розташований у [ADDRESS] , що належить 1/6 частка у праві власності на житловий будинок [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її рідний онук [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; 1/6 частка у праві власності на житловий будинок належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав та 1/6 частка у праві власності на житловий будинок належала [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.49). Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №82212335 від 04.12.2025 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації за ними права власності на будинковолодіння в с[ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю необхідних документів на нерухоме майно (а.с.50). Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у визначені Законом способи захисту. Відповідно до статті 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Згідно пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу ІУ ЦПК України. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснює, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Згідно правової позиції Верховного Суду у справі 691/1237/20 від 03.11.2021, аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилаються позивачі, і вони є такими, що дозволяють встановити факт родинних відносин, що чоловік позивачки [PERSON] , [PERSON] , який помер [INFO] , був рідним онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачі позбавлені можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту родинних відносин, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до приписів статтей 1216,1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України, право спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 120 ЦК УРСР 1963 року визначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину у встановленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на частини будинковолодіння в нотаріальній конторі не можуть, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцями не отримувався, а також те, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають право на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, але оформити свої права у позасудовому порядку не можуть, їх право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що іншим шляхом захистити права позивачів неможливо, а набуття ними права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону.

Outcome: approved