Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, встановлення її особи [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області, та факту її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Встановлення зазначених юридичних фактів необхідне для підтвердження її особи та оформлення паспорта громадянина України. В обґрунтування заяви зазначає, що вона народилася [INFO] у с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області, навчалася у місцевій школі, закінчила 8 класів. З 02 січня 1984 року по 10 січня 1984 року була зареєстрована за місцем проживання у с. Миколаївка. 20 грудня 1983 року їй було оформлено паспорт громадянина СРСР відділом внутрішніх справ Бериславського РВВС Херсонської області. З 05 травня 1984 року навчалася у швейному училищі м. Каховка та проживала у гуртожитку за відповідною адресою.11 квітня 1987 року уклала шлюб із [PERSON] , після чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , проте новий паспорт після зміни прізвища не отримала. [INFO] народила сина [PERSON] , а [INFO] сина [PERSON] . З 1986 по 2008 рік працювала, звільнена за згодою сторін. У 2022 році помер її чоловік, після чого у грудні 2022 року виїхала до свого сина у с. Сукачі Вишгородського району Київської області. [PERSON] звернулася до Державної міграційної служби України із заявою про оформлення паспорта громадянина України та проведення процедури встановлення особи, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують громадянство України або належність до громадянства України У судовому засіданні заявник та її представник підтримали подану заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підтвердили викладені в ній обставини у повному обсязі та просили суд задовольнити її. Також представник заявника подала заяву про продовження розгляду справи у їх відсутності. Представник заінтересованої особи центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області у судове засідання не з`явився, надіслав суду письмові пояснення щодо заяви. У них зазначено, що заявник надала достатні та необхідні документи для підтвердження належності до громадянства України. Разом з тим, зауважили, що заявник раніше не зверталася до установи з метою встановлення особи. Представник просив суд розглядати справу за відсутності представника та повідомив перелік документів, наданих заявником, які підтверджують обставини, зазначені у заяві. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Свідок [PERSON] , син заявниці, у судовому засіданні підтвердив, що його мати, [PERSON] , паспорт громадянина України не отримувала через матеріальні причини та відсутність можливості виїхати до установи, де видавалися паспорти, оскільки весь час працювала. Свідок підтвердив, що заявниця народилася та постійно проживала у с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області, а на даний час проживає у нього за його адресою. Зазначив, що територія с. Миколаївка окупована. Також свідок повідомив, що матері ампутовано ногу, і отримання паспорта необхідне для оформлення пенсії. Він підтвердив, що станом на 24.08.1991 року та на даний час вона постійно проживала на території України та що його мати дійсно є [PERSON] . Свідок [PERSON] , невістка заявниці, у судовому засіданні підтвердила, що заявниця є матір`ю її чоловіка, постійно проживала у с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області, а на даний час проживає у них за адресою с. Сукачі Вишгородського району Київської області, куди переїхала через окупацію. Свідок зазначила, що їй відомо про відсутність паспорта громадянина України, що унеможливлює оформлення їй пенсії. Свідок підтвердила, що вона дійсно є [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим виконавчим комітетом Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області 30 березня 1966 року актовий запис 32. 20 грудня 1983 року заявниці був оформлений паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] відділом внутрішніх справ Бериславського РВВС Херсонської області, у якому містяться відмітки про укладення шлюбу 11 квітня 1987 року з [PERSON] , 1962 року народження, а також про народження двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Місце реєстрації заявниці за період з 02 січня 1984 року до 10 січня 1984 року с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області; з 11 травня 1984 року м. Каховка; зміна прізвища з [PERSON] на Копій відбулася після державної реєстрації шлюбу. Із витягу з актового запису про шлюб встановлено, що з 11 квітня 1987 року заявниця перебувала у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованим виконавчим комітетом Одрадокам`янської сільської ради Бериславського району Херсонської області, в якому також зазначено місце проживання нареченої [ADDRESS] . Із свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , с. Миколаївка, Бериславського району Херсонської області. Суд встановив, що заявник [PERSON] (надалі [PERSON] після зміни прізвища) видана 05 березня 1986 року трудова книжка, яка підтверджує факт її постійного працевлаштування та зміну прізвища. Трудова книжка містить записи про роботу з 1986 по 2008 рік та звільнення за згодою сторін, при цьому зроблено відповідний запис про зміну прізвища на Копій. Із відповіді Державної міграційної служба України встановлено про відмову у оформленні паспорта громадянина України, посилаючись на неможливість встановлення особи за наданими документами та відсутність документів, що підтверджують громадянство України або належність до громадянства України. Застосовані норми права. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, чинним законодавством не передбаченого іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до п.п.8.1 п.8 Наказу № 320 МВС України від 13.04.2012 року, особи, які вперше отримують паспорт громадянина України після досягнення 18-річного віку, проходять процедуру встановлення особи. Відповідно до ч.6 п. 35 Порядку оформлення, видачі, обміну пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2015 року № 302, заявник для оформлення паспорту подає такі документи: рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи). Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ( з посиланнями на статті ЦПК у редакції станом до 15.12.2017 р.) роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991року або 13.11.1991року. П.44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Суд, дослідивши надані документи та заслухавши свідків, встановив, що заявниця [PERSON] , народилась [INFO] у с. Миколаївка Бериславського району Херсонської області, постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року та продовжує проживати, навчалася у місцевій школі, закінчила 8 класів, отримала паспорт громадянина СРСР 20 грудня 1983 року відділом внутрішніх справ Бериславського РВВС Херсонської області, з 05 травня 1984 року навчалася у швейному училищі м. Каховка та проживала у гуртожитку за відповідною адресою, 11 квітня 1987 року уклала шлюб із [PERSON] , після чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , проте новий паспорт після зміни прізвища не отримала, народила синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , працювала з 1986 по 2008 рік і звільнена за згодою сторін, у грудні 2022 року переїхала до сина у с. Сукачі Вишгородського району Київської області, паспорт громадянина України не отримала через об`єктивні обставини, а надані документи та свідчення свідків (сина [PERSON] та невістки [PERSON] ) підтверджують її особу та факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, що має юридичне значення для реалізації права на отримання паспорта громадянина України, а встановлені документи свідоцтво про народження, паспорт громадянина СРСР, витяг із актового запису про шлюб, трудова книжка та інші матеріали достатньо підтверджують зазначені факти, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved