Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 40750 грн, а також понесені судові витрати, що складаються з 2662,40 грн судового збору та 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 10.05.2023 між ТОВ «КачайГроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-7912059 в формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» надало позичальнику кредит в сумі 10500 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. На виконання умов кредитного договору 10.05.2023 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «Контрактовий дім» на платіжну картку № [NUMBER] , що свідчить про виконання кредитором своїх обов`язків. Всупереч умовам договору № 00-7912059 від 10.05.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 40750 грн, яка складається з наступного: 10500 грн заборгованості по тілу кредиту; 30250 грн заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. 30.10.2023 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 30102023, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. На підставі наведеного просить суд стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 40750 грн згідно з кредитним договором № 00-7912059 від 10.05.2023 року та понесені судові витрати по справі. Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача, однак, відповідач в судові засідання не з`явився та не скористався процесуальним правом подачі відзиву чи заперечень на позовну заяву. 2. Заяви та клопотання сторін. Представник позивача звернувся з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, з заявами чи клопотаннями не звертався, хоча був належим чином повідомлений про час та місце розгляду справи. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 15.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також ухвалою від 15.01.2026 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України протокольною ухвалою від 26.02.2026 постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10.05.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-7912059 в формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» надало позичальнику кредит в сумі 10500 грн строком на 120 календарних днів, які позичальник зобов`язався повернути 10 липня 2024 року. Позичальник зобов`язаний за договором оплатити проценти у рекомендовану дату погашення процентів 07.09.2023. Стандартна процентна ставка за договором складає 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Крім цього, за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 5500 грн; позичальник доручив кредитодавцю утримати розмір зазначеної суми з кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику згідно з договором. Тобто позичальнику перераховується сума кредиту 10000 грн за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту /арк. справи 16-21/. Кредитний договір було підписано відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 3862F, що підтверджується відповідною довідкою про ідентифікацію /арк. справи 27/. ТОВ «Качай Гроші» свої зобов`язання перед відповідачем виконало, що підтверджується листом АТ «Акцент Банк» від 02.02.2026 № 20.1.0.0.0./7-20260127/0089 , відповідно до якого картка № 5169155158394476 емітована на ім`я [PERSON] . Факт зарахування коштів у розмірі 10000 грн на рахунок відповідача підтверджується платіжною інструкцією від 15.05.2023. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Качай Гроші» за Договором кредитної лінії № 00-7912059 від 10.05.2023 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість /арк. справи 83-84/. 30.10.2023 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №30102023, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай Гроші» передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «Качай Гроші» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників / арк. справи 44-48/. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №30102023 від 30.10.2023 ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 40750 грн /арк. справи 51-53/. Всупереч умовам договорів відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із чим станом на 25.12.2025 у останнього утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» у розмірі 40750 грн, яка складається з наступного: 10500 грн заборгованості за прострочене тіло кредиту; 29988 грн. заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом /арк. справи 46/. 5. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом Украiни «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням етектронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реестрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн». Також, приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 7 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зі змісту ст.1054 ЦК України убачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 1048 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» підставно перейшли всі права вимоги до боржника за кредитним договором № 00-7912059 від 10.05.2023. Згідно з витягом з реєстру боржників до вказаного договору факторингу, розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-7912059 від 10.05.2023 в сумі 40750 грн, яка складається з наступного: 10500 грн заборгованості за прострочене тіло кредиту; 29988 грн. заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. Відповідачем дані розрахунки не спростовані, а отже суд вважає такі арифметично вірними. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав вимог закону, не дотримався умов договору позики, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість в розмірі 40750 грн, яка складається з наступного: 10500 грн заборгованості за прострочене тіло кредиту; 29988 грн. заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом. 6. Оцінка суду. З матеріалів справи встановлено, що кредитодавець виконав свої зобов`язання, надавши відповідачеві кредит у встановленому в договорі про надання банківських послуг розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустив спірну заборгованість. Вочевидь, що між сторонами у справі було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про надання банківських послуг, а саме надання коштів у кредит, такий договір, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим він, згідно із ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов цього договору, натомість відповідач не виконує зобов`язань за договором, допущену заборгованість ним у встановленому порядку не погашено, з огляду на, що суд прийшов до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає до задоволення у повному обсязі. 7. Судові витрати. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити співмірності їх розміру. Позивачем в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії договору № 20/08/25-01 від 20.08.2025 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та Адвокатським об`єднанням «Соломко та партнери /арк. справи 59-61/, протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги /арк. справи 62/, акт прийому передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги, згідно з яким вартість наданих послуг становить 7000 грн. /арк. справи 81/. Враховуючи задоволення позову, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційностірозміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витратзіскладністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Наведене узгоджується із постановою Верховного Суду України у справі №826/2689/15 від 09.04.2019 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved