Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на період навчання, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2029. Позов позивачка обгрунтовує тим, що відповідач є її батьком. Її батьки розірвали шлюб та вона проживає окремо від батька. Проживає разом з матір`ю, яка її утримує. На даний час навчається в Навчально-науковому інституті економіки і права (Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького), форма навчання денна контрактна, терміном навчання до 30 червня 2029 року. Батько матеріальної допомоги на утримання на час навчання не надає, ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати її. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище батька дозволяє утримувати її на час навчання. Працювати не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання. Також не отримує стипендію. Має потребу в одязі, продуктах харчування, навчальному приладді тощо. Проїзд у громадському транспорті до місця навчання та у зворотному напрямку також потребує коштів. Ухвалою суду від 28.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі. Позивачка в судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження останньої серії [NUMBER] , виданим 26.01.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції. Згідно з довідкою Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького №552 від 29.12.2025позивачка [PERSON] навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Навчально-науковому інституті економіки і права, за контрактом, термін навчання 3 роки 10 місяців, дата вступу 01.09.2025, дата закінчення 30.06.2029. Шлюб між батьками позивачки [PERSON] та [PERSON] розірвано рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.08.2017. Згідно з довідкою Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №2808 від 23.12.2025, позивачка [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] . Позивачка [PERSON] досягла повноліття. Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» урегулював, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Батьки повинні робити все можливе для утримання своїх дітей, оскільки повнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 даного Кодексу. Враховуючи те, що донька відповідача є повнолітньою, навчається на денній формі навчання, а тому не має можливості працювати, потребує додаткових фінансових витрат, а відповідач має змогу таку допомогу надавати та не заперечує щодо стягнення аліментів на час навчання, за відсутності доказів існування особливих обставин, які підлягають врахуванню судом, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають стягненню у заявленому нею розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька,щомісячно, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду, тобто з 21.01.2026 та до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2029. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесений судовий збір на користь держави у розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved