Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У листопаді 2025 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що АТ «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи та здійснює розподіл природного газу на території м. Полтави. Відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] (ЕІС-код 56XM26I01250442N), з яким укладено Типовий договір розподілу природного газу шляхом приєднання. Позивач зазначає, що відповідач споживав послуги з розподілу природного газу, проте не виконував належним чином зобов`язання щодо їх оплати, внаслідок чого за період з 01.07.2021 року по 01.11.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 5 305,18 грн. Посилаючись на вимоги ст. 625 ЦК України, позивач також нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1 410,55 грн та 3% річних у розмірі 389,45 грн,. Загальна сума позову становить 7 105,18 грн. Також позивач просить стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22 грудня 2025 року. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні вказував, що він не укладав договорів про надання послуг з АТ «Полтавагаз» і вважає нарахування боргу суперечливими. В задоволенні позовних вимог прохав відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 , постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 15 червня 2017 р. № 778 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ "ПОЛТАВАГАЗ» отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Полтавської області в зоні розташування газорозподільної системи надано АТ «Полтавагаз». Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 , в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Судом встановлено, що АТ «Полтавагаз» здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, виданої Постановою НКРЕКП № 778 від 15.06.2017 року. Відповідач [PERSON] проживає та є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , йому присвоєно персональний ЕІС-код 56XM26I01250442N та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до наданої позивачем Картки абонента, відповідач отримував послуги з розподілу природного газу та здійснював часткові оплати за ці послуги, зокрема, сплачено 3000 грн у жовтні 2022 року, 200 грн у лютому 2023 року, 100 грн у січні 2025 року. Відомості контрольного зняття показників лічильників також підтверджують факт фізичного споживання газу за вказаною адресою. Згідно з розрахунком позивача, який не спростований відповідачем, за період з 01.07.2021 року по 01.11.2025 року за відповідачем обліковується заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 5 305,18 грн. Раніше, судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави від 03.08.2021 року, справа № 554/7069/21, з [PERSON] вже стягувалась заборгованість за попередній період з 01.01.2020 по 01.07.2021 року. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498,. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем. Відповідно до пунктів 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається за формою Типового договору шляхом підписання заяви-приєднання, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Згідно з пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 717/341/21, де зазначено, що відсутність підписаного паперового договору не звільняє споживача від обов`язку оплати, якщо він фактично користувався послугами та здійснював часткові оплати. Доводи відповідача, викладені у заяві про скасування судового наказу, щодо неукладення ним договору з АТ «Полтавагаз» судом відхиляються, оскільки матеріалами справи, а саме карткою абонента, відомостями контрольного зняття показників підтверджено факт споживання газу та здійснення відповідачем часткових оплат за особовим рахунком, що за законом вважається акцептуванням умов публічного Типового договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк,. Пунктом 6.6 Типового договору передбачено, що оплата послуг з розподілу природного газу здійснюється споживачем до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги. Тарифи на послуги з розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз» встановлюються відповідними Постановами НКРЕКП і є обов`язковими для споживачів. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд погоджується з ним, оскільки він здійснений відповідно до затверджених тарифів та замовленої потужності об`єкта споживача. Відповідач належних доказів на спростування розміру боргу не надав. Відтак, вимога про стягнення основного боргу у сумі 5 305,18 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд враховує положення Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 (зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 29.12.2023 № 1405), якими встановлено заборону на нарахування інфляційних втрат та 3% річних на заборгованість за житлово-комунальні послуги. З 30 грудня 2023 року така заборона стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій. Місто Полтава до переліку таких територій не входить. Отже, обмеження щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних на спірні правовідносини не поширюється. Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат за період з 01.02.2024 по 31.10.2025 у розмірі 1 410,55 грн та 3% річних за період з 21.01.2024 по 05.11.2025 у розмірі 389,45 грн, суд визнає їх арифметично вірними та такими, що підлягають стягненню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (включаючи 2725,20 грн судового збору за подання позову та 302,80 грн, зараховані за подання заяви про видачу судового наказу),,. На підставі викладеного,

Outcome: approved