Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

10.02.2026 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява [PERSON] , заінтересована особа: Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення. Так, заявник просить суд: - встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження - м. Лисичанськ Луганської області, що помер [INFO] в місті Донецьк Донецької області. Ухвалою судді від 10.02.2026 у справі відкрито провадження. Учасники справи у судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Разом з цим, представником заявника було подано заяву про розгляд справи за її та заявника відсутності, вимоги підтримала. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суддя встановив наступні обставини і прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Лисичанськ Луганської області, помер [INFO] в м. Донецьк. Причина смерті - вибухова травма з пошкодженням органів грудної клітки, ушкодження в результаті бойових дій, що підтверджується довідкою про смерті № С-14365 від 09.09.2025 року. Заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.11.1993 року. Факт смерті на окупованій території підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] , виданим Донецьким міським відділом ЗАГС Управління ЗАГС, про що 09.09.2025 року складений запис акту про смерть № 170259930000108062002. Також, підтвердженням факту смерті є: договір-замовлення 111199/60 від 10.09.2025 року на організацію та проведення поховання; акт приймання-передачі наданих послуг на організацію та проведення поховання від 11.09.2025 року; виписка із книги реєстрації поховань від 11.09.2025 року, фотографія з місця поховання [PERSON] Враховуючи те, що у заявниці відсутній документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, тож встановлення факту смерті судом необхідно для подальшої реєстрації смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану та реалізації заявницею та іншими родичами померлого своїх спадкових прав. Таким чином, заявник просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження - м. Лисичанськ Луганської області, що помер [INFO] в місті Донецьк Донецької області. Згідно з пункту 8 частини першої ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Як передбачено ч.ч.1,2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII, а саме частиною першої статті 1, визнано Тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Особливості реалізації інших прав і свобод цивільного населення та вчинення правочинів на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначаються законами України. Згідно з положеннями абзацу третього статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті на території України. За приписами частини другої статті 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з частиною четвертої ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved