Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Заявник подала до суду заяву про встановлення факту неправильності актового запису та про внесення змін до актового запису, посилаючись на те, що вона звернулася до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про внесення змін до актового запису про народження № 5, складеного 28.02.1961 Теофіпільською сільською радою Козівського району Тернопільської області на [PERSON] , а саме змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище батька дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище матері дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » з метою отримання повторного свідоцтва про народження, оскільки були виявлені розбіжності щодо прізвищ заявника та її батьків в актовому записі про народження заявника. Таким чином, в актовому записі про її народження була допущена помилка, позаяк відповідно до копії свідоцтва про шлюб, зазначено « [PERSON] ». Оскільки виникають розбіжності, які неможливо змінити в позасудовому порядку, просила суд встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження та зобов`язати Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області внести зміни до актового запису про народження. В судове засідання заявник не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату та час судового розгляду. Водночас представник заявника - адвокат Остапчук В.І. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без участі заявника та її представника. Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 ст.19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до положень статей 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (далі Правила) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, в тому числі про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, неправильність в актовому записі цивільного стану може бути встановлено рішенням суду. Із урахуванням того, що заявник вправі обрати самостійно спосіб захисту своїх прав та інтересів, дана заява підлягає розгляду за правилами окремого провадження в порядку цивільного судочинства, що відповідає положенням вищевказаних правових норм. За змістом абзацу 4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 425/2737/17), суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису. Частиною 3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Положеннями статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. У пункті 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 зазначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Отже, єдиним шляхом встановлення факту, про який просить заявник, є встановлення факту неправильності актового запису про народження у судовому порядку, та саме на підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про народження особи вносяться зміни. Відповідно до ч. 3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно зі ст. 22 цього Закону заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чи ним законодавством. Пунктом 1.7 передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.1 Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Згідно з п.1 постанови Пленуму ВАСУ від 29.09.2016 №12 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану» при розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану, адміністративний суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження. Враховуючи, що задоволення заяви має юридичне значення для заявниці, то даний юридичний факт має бути встановлений в судовому порядку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується паспортом заявника серії [NUMBER] від 03.11.1999, копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 09.08.1961, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.05.1991 та іншими матеріалами справи. Однак, в актовому записі про народження її прізвище Теофіпільською сільською радою Козівського району Тернопільської області помилково було записано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », а також прізвище її батька помилково було записано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » та прізвище її матері помилково було записано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Заявник використала позасудове вирішення питання про внесення змін до акта громадського стану шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з відповідною заявою. Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відмовлено у зміні анкетних даних заявниці в актовому записі, про що свідчить наявний у справі висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану. Отже існує невідповідність у документах, яку неможливо виправити в позасудовому порядку. Вказаний факт доводиться такими доказами. У довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 22.11.2000 прізвище батька заявника зазначено як [PERSON] (а.с.13). В інформації, наданій державним архівом Львівської області листом № Л-5712.09 від 12.03.2004, прізвище батька заявника вказано як [PERSON] (а.с.14). У свідоцтві по смерть серії [NUMBER] від 14.01.2010 прізвище батька заявника вказано як [PERSON] (а.с.15). У свідоцтві по смерть серії [NUMBER] від 29.12.2012 записано прізвище матері заявника - [PERSON] (а.с.16). У свідоцтві про шлюб [NUMBER] від 19.05.1991 прізвище заявника вказано як [PERSON] . Після реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище на [PERSON] (а.с.18). Суд витребував згаданий актовий запис, та за результатами його вивчення встановив, що, дійсно, в частині запису відомостей про прізвище заявника зазначено « [PERSON] », в частині запису відомостей про прізвище батька заявника зазначено « [PERSON] », а частині запису відомостей про прізвище матері заявника зазначено « [PERSON] » (а.с.45-45 зв.). У судовому засіданні також встановлено мету звернення до суду. Внесення змін до актового запису про народження має юридичне значення для заявника, а саме необхідне для отримання свідоцтва про народження нового зразка через те, що вона тривалий час проживає за кордоном, і в неї виникла необхідність проставлення апостилю на свідоцтві про народження. Однак реалізувати своє право вона не може через те, що у відповідно до пункту 4 наказу Міністерства закордонних справ України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерство фінансів України, Міністерство юстиції України від 17.03.2023 № 125/209 /293/139/99/5 «Про затвердження правил встановлення апостиля на офіційних документах призначених для використання на території інших держав» оригінали офіційних документів, виданих установами колишніх союзних республік у складі СРСР, окрім документів про освіту та вчені звання, виданих УРСР, не можуть бути прийняті на території України для представлення апостиля. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених дослідженими судом доказами. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення заяви в частині встановлення неправильності прізвища заявника, батька заявника та її матері в актовому записі народження заявника. Аналізуючи чинне законодавство щодо підстав про внесення змін до актового запису про народження заявника, очевидним є те, що така вимога є похідною від вимоги про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та вирішується судом одночасно. Також в межах розгляду заяви не встановлено обставин, які б вказували на спір про право у відповідних правовідносинах. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду, необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved