Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

23.01.2026 року позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №16.04.2023-100000724 від 16.04.2023, за яким [PERSON] отримала від ТзОВ «Споживчий центр» кредит у розмірі 3500,00 грн строком на 42 дні, зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору №16.04.2023-100000724 від 16.04.2023 призвело до виникнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3500,00 грн, за процентами за користування кредитом в розмірі 3920,00 грн. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. При цьому фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, на підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.04.2023 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №16.04.2023-100000724 шляхом підписання заявки (а.с. 17 зворот, а.с.18), що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов договору та заявки від 16.04.2023, [PERSON] надано кредит у розмірі 3500,00 грн строком на 42 дні з кінцевим терміном повернення 27.05.2023 року. Умовами договору визначено, що [PERSON] зобов`язана сплачувати проценти за користування кредитом з фіксованою незмінною процентною ставкою «Економ» - 2 % за день користування кредитом протягом первинного періоду та протягом кожних 14 днів з дня отримання першого Траншу включно; «Стандарт» у розмірі 3% за день користування крім первинного періоду та періоду «Економ» (а.с.17 зворот). Згідно з п.2.3.2. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), позичальник який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником в смс повідомлені на номер телефону вказаний позичальником при його ідентифікації в особистому кабінеті на вебсайті. Усі вищезазначені дії по акцептуванню договору відповідачка учинила. Відповідно до електронного кредитного договору (оферти) позичальник підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заява до кредитного договору №16.04.2023-100000724 від 16.04.2023, з якими вона попередньо уважно ознайомилася, та приймає умови кредитного договору. Указана обставина підтверджується копією підтвердження кредитного договору (а.с.19). Договір був підписаний відповідачкою електронним шляхом одноразовим ідентифікатором Т886. 16.04.2023, тобто у день укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» перерахувало [PERSON] грошові кошти у розмірі 3500,00 грн на банківський рахунок, що підтверджується копією квитанції liqpay, у призначенні якої вказано: видача за договором №16.04.2023-100000724, сума 3500 грн, отримувач: вказаний номер карти банківської карти [PERSON] (с.28). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. (ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. В п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як зазначалось вище, між сторонами було досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності суми та справедливості. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом і боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань (ст.ст.525, 625 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). В порушення умов кредитного договору, відповідачка [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та допустила заборгованість, яка згідно розрахунку, станом на 19.01.2026 становить 7420,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3500,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 3920,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком про стан заборгованості (а.с.29-50). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Надані позивачем докази та відсутність доказів на спростування доводів позивача свідчать про те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини від 16.04.2023 на підставі електронного кредитного договору №16.04.2023-100000724, що неналежне виконання умов кредитного договору призвело до виникнення у [PERSON] заборгованості перед товариством в розмірі 3500,00 грн за тілом кредиту, у розмірі 3920,00 грн за процентами за користування кредитом, на загальну суму 7420,00 грн. Вказані обставини свідчать про порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, за процентами за користування кредитом. За таких обставин, позов ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №16.04.2023-100000724 від 16.04.2023 є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати позивача по сплаті судового збору, суд виходить з положень ст.ст.133, 141 ЦПК України. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що відповідає ставкам, визначеним ЗУ «Про судовий збір». Також враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, з неї слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову в розмірі 1331,20 гривень, а інші 50 відсотків судового збору в сумі 1331,20 гривень слід повернути позивачу з державного бюджету. Крім того, при зверненні до суду з позовом, позивачем заявлено, що докази щодо понесених ним судових витрат на оплату правничої допомоги будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення. У зв`язку з чим необхідно призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати щодо розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: approved