Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

В провадження суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23 червня 2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та [PERSON] укладено кредитний договір №952727590 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 9000,00 грн. 20 березня 2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 20/0324-01, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, зокрема і за кредитним договором №952727590 від 23.06.2024 року, укладеним з відповідачем. 28 травня 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанси» було укладено Договір факторингу №28/0525-01, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, зокрема і за кредитним договором №952727590 від 23.06.2024 року, укладеним з відповідачем. 16 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн фінанси» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, зокрема і за кредитним договором №952727590 від 23.06.2024 року, укладеним з відповідачем. Позивач вказав, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання в частині повернення грошових коштів, а тому виникла заборгованість в загальному розмірі 33342,93 грн, з яких: 8999,60 грн - заборгованість по кредиту; 19843,53 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 4499,80 грн заборгованість за штрафними санкціями. А також позивач просить стягнути понесені судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Крім того, позивач разом з позовом подав клопотання, в якому просив витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» додаткові докази. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 25.12.2025 року за позовною заявою ТОВ «ФК «ЕЙС» відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. На виконання вимог ухвали суду від 25.12.2025 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана судом інформація та докази. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подав. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.06.2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №952727590 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір кредитної лінії №952727590 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором RZWA-6825. Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 9000 грн, строком на 30 дні (дисконтний період) дисконтний період може продовжуватись на 30 днів, базова процентна ставка. Інші умови договору щодо вартості послуг кредитодавця, ціни договору викладено в п. 8 договору. Кредитор свої зобов`язання відповідно до вказаного кредитного договору виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 23.06.2024, зокрема на картку клієнта № [NUMBER] перераховано кошти у сумі 9000 грн. Також перерахування коштів підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку [NUMBER] . Згідно з платіжною інструкцією та інформацією про рух грошових коштів на вказану карту 23.06.2024 було зарахування на суму 9000 грн (а.с. 23-24). 20 березня 2024 року між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 20/0324-01, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, зокрема і за кредитним договором №952727590 від 23.06.2024 року, укладеним з відповідачем. Відповідно до Реєстру прав вимоги №9 від 28.08.2024, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21733,79 грн. 28 травня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/0525-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, зокрема і до боржника [PERSON] . Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 28.05.2025 року, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 33342,99 грн. 16 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «ФК «Ейс» договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до якого ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, зокрема і до боржника [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 16/07/25-Е від 16 липня 2025 року, ТОВ ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 33442,93 грн. В розрахунку заборгованості позивачем вказано, що загальний розмір заборгованості відповідача становить 33342,93 грн, що складається з: 8999,60 грн - заборгованість по кредиту; 19843,53 грн - заборгованість за простроченими відсоткам за користування кредитом, 4499,80 грн штрафні санкції. Разом з тим, в позовних вимогах сторона позивача не просить стягувати штрафні санкції, зазначені в розрахунку заборгованості. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію») Враховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «Оптимальні кредити» та відповідачем укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, допустив заборгованість, доказів виконання умов договору та погашення заборгованості відповідачем до суду не надано, а тому наявні підстави для її стягнення у примусовому порядку. Оскільки відповідач не виконав умов кредитного договору, що відображене у розрахунку заборгованості за договором, доказів на спростування належності такого розрахунку, включно із періодом нарахування, відповідач не надав, правонаступником кредитора пред`явлено вимоги щодо стягнення заборгованості за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 28843,13 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 8999,60 грн та відсотків у розмірі 19843,53 грн. Враховуючи те, що позов задоволено, то в відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп та витрати за надання правничої допомоги в сумі 7 000 грн, що підтверджено документально. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved