Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

В листопаді 2025 року до Київського районного суду м .Одеси звернувся [PERSON] із заявою про визнання свого сина, [PERSON] , [INFO] , померлим. Заяву мотивовано тим, що 06 липня 2023 року [PERSON] був призваний на військову службу [INFO] , наказом командира в/ч [NUMBER] від 10 серпня 2023 року № 222 був зарахований до списків особового складу вказаної військової частини на посаду стрільця-номера обслуги 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону, під час виконання бойового завдання 15 серпня 2023 року в районі населеного пункту Красногорівка Донецької області після обстрілу противником з міномета ротного опорного пункту 7441 ГІВ «Гараж» зник без вісті. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 06 листопада 2025 року справу передано за підсудністю до Хаджибейського районного суду м.Одеси. Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м.Одеси від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження., В судовому засіданні заявник заяву підтримав, пояснив, що його було повідомлено про зникнення сина без вісті за обставин, вказаних в заяві, наразі всі побратими його сина, що були свідками вказаної події, загинули. Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Згідно зі ст.ст. 46, 47, 49 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною другою ст. 20 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. З висновків Верховного Суду, що зроблені у постановах від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22, від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23, вбачається, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ч. 2 ст. 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України). 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" на території України було запроваджено воєнний стан у зв`язку з неспровокованою збройною агресією Російської Федерації до України. Розпочалася повномасштабна війна. Отже, від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи (постанови Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23). У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховного Суду зазначено, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі №607/1612/23 та від 29 травня 2024 року справі №127/28463/23. При цьому Верховний Суд зауважив, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. У постанові Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 висловлено висновок, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ч.2 ст. 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 8). 10 серпня 2023 року солдата за призовом [PERSON] було зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] на посаду стрільця-номера обслуги 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону, ВОС 100915Д/533, що підтверджується копію витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] № 222 від 10 серпня 2023 року (а.с. 10). [PERSON] , солдат за призовом, в період з 10.08.2023 року по 15.08.2023 року безпосередньо приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі населеного пункту Красногорівка Донецької області, що підтверджується копією довідки військової частини [NUMBER] від 16.09.2023 р. № 1445 (а.с. 14). 15 серпня 2023 року в період з 22 год. 50 хв. до 23 год. 30 хв. противник з напрямку Трудівських наносив вогневе ураження з міномета по РОП 7941 ПВ «Гараж», в результаті якого [PERSON] зник без вісти, що підтверджується копією наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) № 3400 від 22 квітня 2025 року (а.с. 11). За фактом зникнення без вісти [PERSON] 18 серпня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12023162470001177, що підтверджується копією витягу із вказаного реєстру від 21 серпня 2023 року (а.с. 12). Також відомості про зникнення без вісті [PERSON] 06 вересня 2023 року внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих без вісті за особливих обставин, що підтверджується копією витягу із вказаного реєстру № 20231208-716 від 08 грудня 2023 року (а.с. 13). Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, відповідно до якого бойові дії на території міста Красногорівка Мар`їнської міської територіальної громади Покровського району Донецької області велись в період з 24 лютого 2022 року по 11 листопада 2024 року. Враховуючи встановлені судом обставини, а також сплив шестимісячного строку від дня закінчення бойових дій в місці зникнення [PERSON] без вісті, суд доходить висновку про задоволення заяви та оголошення [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Одеси, померлим від дня його вірогідної смерті- [INFO] .

Outcome: approved