Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

22.01.2026 року до суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» з позовом до [PERSON] , просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №1474-1290 від 20.11.2024 року в сумі 19325,44 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4000,00 грн., заборгованість за процентами - 13325,44 грн., заборгованість за процентами на підставі ст.625 ЦК України 2000,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 листопада 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено електронний Договір про надання кредиту №1474-1290. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А0049 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Зазначає, що відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2800,00 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, стандартна % ставка 0,99 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,85 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Також додатковою угодою №1 від 22.11.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1474-1290 від 20.11.2024 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит в сумі 1200 грн. Зазначають, що відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання щодо погашення кредиту, а тому станом на 18.12.2025 року у неї утворилась заборгованість в розмірі 19325,44 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 13325,44 грн., заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України - 2000,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати. Ухвалою суду від 28.01.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.55). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.58), в наданому клопотанні просив справу розглядати за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.50). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 57), та не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 02.03.2026 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 20.11.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1474-1290 (а.с.12-21). За допомогою одноразового ідентифікатора А0049 відповідачкою було підписано кредитний договір, що підтверджує ознайомлення її з Правилами та іншими супутніми документами. Згідно з п. 2.2. Договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені цим договором у порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до п. 2.4 Договору мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії - для задоволення особистих потреб позичальника. Загальний розмір кредиту: 2800,00 гривень. Дата надання/видачі кредиту: 20.11.2024 (п.п.4.1, 4.2 Договору). Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вкзаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1 цього Договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику (оригіналу) Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами, для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту (п.4.6 Договору). Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована. Процентні ставки за користуванням кредитом, зазначені у п. 4.10 Договору, застосовуються у відповідні періоди дії Договору і не можуть бути збільшені кредитодавцем в односторонньому порядку без письмової згоди позичальника. Однак позичальнику на умовах, вказаних у цьому договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо- ставкою. Надані в межах програми лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником усіх умов відповідної програми лояльності. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною стандартною процентною ставкою: 0.99% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою; 0.85% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше) (п.4.10 Договору). Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 19.11.2025 року. Подовження строку кредитування або строку виплати кредиту в одностронньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається (п.4.12 Договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 2161,31% (п.4.13 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає 12192,60 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п.4.14 Договору). Крім того, 22.11.2024 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1474-1290 (а.с.32 на звороті-33). Відповідно до п.2.1. якої кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1200,00 грн. Після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 4000,00 грн., яка складається з суми заборгованості за отриманим кредитом та суми додаткових грошових коштів, наданих позичальнику у кредит на підставі цієї додаткової угоди (п.2.3.). Як вбачається з довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1474-1290 від 20.11.2024 року [PERSON] через платіжну систему LiqPay, платежі №2549942457 та №2550664487, тип операції: видача кредиту та добір по кредиту, маска картки [NUMBER] , сума платежу: 2800,00 грн. та 1200,00 грн. відповідно (а.с.35). Кредитний договір, а також додаткова угода до договору підписані позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовими ідентифікаторами [NUMBER] та А2649 відповідно. Позичальник також вказала свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, електронну адресу, номер картки, на яку зараховуються кредитні кошти (а.с.12-21, 32 на звороті-33). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано. Так, відповідачка в судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача щодо укладення кредитного договору та розміру заборгованості. Вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Звертаючись до суду з вказаним позовом, представник позивача зазначав про те, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язань за договором №1474-1290 від 20 листопада 2024 року вона має заборгованість, яка за даними позивача становить 19325,44 грн., яка складається з наступного: 4000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 13325,44 грн. заборгованість за відсотками, 2000,00 грн. заборгованість за відсотками на підставі ст.625 ЦК України (а.с. 36-40). Так в данному випадку матеріали справи у своїй сукупності свідчать про те, що відповідачка отримала кредитні кошти за договором №1474-1290 від 20.11.2024 року, та додатковою угодою, укладеними з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в сумі 4000 грн. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення [PERSON] отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування. Таким чином, оскільки відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти не повернула, позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) по вищевказаному договору, підлягають задоволенню. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до умов договору про відкриття кредитної лінії №1474-1290 від 20.11.2024 сторонами погоджено строк кредитування терміном 365 днів, базовий період 30 днів, процентні ставки 0,99 % та 0,85%. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що саме за наведеними відсотковими ставками та в межах строку кредитування розраховано заборгованість [PERSON] за відсотками. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки й суму заборгованості за відсотками відповідно до ст.625 ЦК України в сумі 2000 грн. З наданого розрахунку заборгованості (а.с.36-40) вбачається, що таке нарахування за ст.625 ЦК України було здійснено за період з 20.12.2024 по 13.01.2025, тобто, в межах строку кредитування (20.11.2024-19.11.2025), що суперечить ст.625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за простроченння виконання грошового зобов`язання, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування. Крім того, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. Як передбачено п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлано, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). При цьому, в наданому розрахунку заборгованості (а.с.16-21) зазначено, що заборгованість за відсотками відповідно до ст.625 ЦК України в сумі 2000 грн, нарахована за період: з 20.12.2024 по 13.01.2025, тобто в період дії в Україні воєнного стану. Отже, позивачем не враховано вищевказаних положень ст.625 ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування» і перехідних положень ЦК України та безпідставно нараховано відсотки відповідно до ст.625 ЦК України, а тому така вимога щодо стягнення з відповідачки на користь позивача відсотків відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 2000 грн. задоволенню не підлягає. Таким чином, у зв`язку з порушеннями зобов`язань відповідачка має загальну заборгованість в сумі 17325,44 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4000 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 13325,44 грн. Оскільки відповідачка отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі, а також сплатити відсотки за користування кредитом. При цьому, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти, а також відсотки за їх користування, у добровільному порядку та в визначені строки позивачу не повернуті та не сплачені, відповідачка не виконує умов кредитного договору, тож позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягення заборгованості за кредитним договором, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн. З відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 89,65 % з розрахунку: 17325,44 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 19325,44 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 89,65 % (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки складає 2386,84 грн. з розрахунку: 2662,40 грн. (сума сплаченого судового збору) х 89,65 % (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial