Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У січні 2026 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що з 26 квітня 1980 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час не розірваний, проте шлюбні відносини між ними припинені. Вказує, що вона є особою з інвалідністю 3 групи, загальне захворювання та стан її здоров`я супроводжується регулярними нападами слабкості, головного болю, болем у суглобах, загостренням хронічних хвороб, що значно обмежує її працездатність і побутову активність, постійно потребує прийому лікарських засобів для підтримання роботи серцево-судинної системи, знеболюваних та протизапальних вітамінних комплексів. Зазначила, що вона не працює, перебуває на обліку у Володимир- Волинському об`єднаному управлінні ПФУ України у Волинській області та її дохід складається лише з пенсії по інвалідності у розмірі 3038 грн., інших джерел доходу в неї має. Також вказує, що відповідач матеріально не допомагає їй, хоча має таку можливість, оскільки отримує пенсійну виплату у розмірі 14700 грн. Крім того, відповідач неодноразово притягувався до адміністративний відповідальності за ст.173-2 КУпАП за вчинення відносно неї домашнього насильства, внаслідок чого завдав шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю. У зв`язку з цим, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з дня подання позову до суду і до припинення права на утримання. Ухвалою судді від 10.02.2026 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 26 квітня 1980 року сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбу. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.04.1980 року. Відповідно до довідки МСЕК серії ВЛН № 0102940 від 17.10.2012 року, позивачці [PERSON] встановлена третя група інвалідності по загальному захворюванню, довічно. Відповідно до довідки про доходи № 1340 5933 1036 2329, [PERSON] перебуває на обліку у Володимир- Волинському об`єднаному управлінні ПФУ України у Волинській області і отримує пенсіє по інвалідності у розмірі 3038,00 грн. щомісячно. Як встановлено постановами Володимирського міського суду Волинської області від 09.04.2025 року (справа № 154/1381/25), від 28.07.2025 року (справа № 154/2404/25), від 28.08.2025 року (справа № 1542463/25), відповідач [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,3 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно дружини [PERSON] . Статтею 75 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом. Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що особа має право на отримання аліментів на своє утримання від другого із подружжя у випадках, визначених ст. 75 СК України, зокрема у разі якщо ця особа потребує матеріальної допомоги та якщо другий із подружжя має можливість таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеним той факт, що позивачка потребує матеріальної допомоги, в розумінні СК України вважається непрацездатною, оскільки є особою з інвалідністю 3 групи. Відповідач не спростовує той факт, що він має фінансову можливість надавати та може надавати матеріальну допомогу (платити аліменти) позивачці. Не спростування можливості сплати є важливою обставиною, що свідчить про наявність у відповідача доходів або майна, яке може бути використане для сплати аліментів, що підтверджується статтею 182 Сімейного кодексу України. У постанові від 24.06.2021 року по справі № 759/6629/19 Верховний Суд зазначив, що призначення особі з інвалідністю відповідної пенсії по інвалідності або іншої соціальної виплати не може знаходитися у зв`язку із виплатами, які здійснює подружжя на утримання іншого подружжя, яке є особою із інвалідністю. Факт призначення державою пенсії по інвалідності не може впливати на факт призначення судом аліментів на утримання подружжя або ж виключати його. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача, якій встановлена третя група інвалідності, та яка потребує матеріальної допомоги, аліментів на її утримання, з врахуванням можливості відповідача надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, беручи до уваги стан здоров`я позивача, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги від відповідача. При цьому суд враховує, що відповідач згідний, що він може надавати матеріальну допомогу позивачці, яка є особою з інвалідністю третьої групи. Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача та не покладе надмірний тягар на нього, крім того захистить право позивача на утримання від відповідача, визначене законом, забезпечивши баланс майнових інтересів як позивача, так і відповідача. Згідно зі ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Крім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 331,20 грн.

Outcome: approved