Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% встановленого законом мінімуму щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку. У обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивач є донькою [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 500,00 грн. Позивач досягла повноліття, однак продовжує навчатись у Львівському національному університеті імені Івана Франка на денній формі навчання. Позивач зазначає, що у зв`язку із навчанням на денній формі вона не має можливості влаштуватися на роботу, а тому позивач вимушена звернутися до суду з указаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 січня 2026 року відкрито позовне провадження у справі, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження призначено до розгляду по суті на 25 лютого 2026 року. 14 лютого 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу). У обґрунтування своїх заперечень зазначив, що середньомісячний дохід відповідача складає 17 500,00 грн., на його утриманні перебуває непрацездатна мати. Крім того, відповідач має незадовільний стан здоров`я, потребує оперативного втручання. Зазначає, що розмір 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) відповідача є достатнім для покриття витрат доньки на навчання. Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, а саме щодо стягнення з відповідача аліментів на період навчання позивача у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №422. Як вбачається з договору про навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка №МВБ-387625-ДК, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання складає 267 020,00 грн., вартість платної освітньої послуги за кожен рік навчання становить 66 755,00 грн., вартість платної освітньої послуги за кожен семестр навчання становить 33 377,50 грн. З довідки №173, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка, вбачається, що [PERSON] навчається на першому курсі на факультеті міжнародних відносин Львівського національного університету імені Івана Франка, на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029. До позовної заяви додано копію квитанції про оплату навчання [PERSON] у сумі 33 377,50 грн., де платником зазначена позивач [PERSON] . Згідно довідки про доходи Вих. №09/02 від 09.02.2026, виданої Приватним підприємством «Укртехпром 2001», загальна сума доходу [PERSON] за період з січня 2025 року по грудень 2025 року складає 208 000,00 грн., середньомісячна заробітна плата 17 333,33 грн. Судом досліджені медичні документи [PERSON] (матері відповідача), згідно яких останній встановлено діагноз 166.3, та [PERSON] , який має діагноз М16.10. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Аналіз ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітньою, однак не досягнула віку двадцяти трьох років, продовжує навчання на першому курсі у Львівському національному університеті імені Івана Франка, на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2029, за рахунок фізичних або юридичних осіб. Суд вважає, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, за матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання доньки, яка досягла повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Зважаючи на те, що [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, ураховуючи часткове визнання відповідачем позову, стан здоров`я останнього та перебування на його утриманні непрацездатної матері, суд приходить до переконання, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, оскільки такий розмір буде достатнім для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та не надмірний для відповідача. Крім того, саме у такому розмірі батько може надавати допомогу своїй повнолітній доньці. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов подано до суду 10.12.2025 згідно відмітки на поштовому конверті. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 Сімейного кодексу України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. З огляду на викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, ураховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , яка потребує матеріальної допомоги для продовження навчання, проживання та придбання побутових речей, з урахуванням того, що повнолітня донька навчається на денній формі, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позовних вимог, ураховуючи його стан здоров`я та матеріальний стан, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, а також те, що відповідач як батько не звільнений від обов`язку утримувати повнолітню доньку протягом її навчання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову 10.12.2025 і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. У решті позовних вимог відмовити. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Outcome: partial