Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Представник ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № TDB.2022.0165.3358 про приєднання до договору про компексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 14.02.2022 року у загальному розмірі 24 755,70 грн., а також судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 11 200 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.02.2022 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено Заява-Договір № TDB.2022.0165.3358 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com (далі Договір), та індивідуальної частини, якою є вказана Заява - Договір. Банк свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок відповідача у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Відповідач здійснювала користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з її рахунку. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконала. Згідно виписок по рахунку станом на 03.09.2024 року утворилась заборгованість в сумі 24 755,70 грн., що складається з заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) 9047,54 грн., заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) 15708,16 грн. 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Таким чином, новий кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором № TDB.2022.0165.3358 від 14.02.2022 року. Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (первісний кредитор) 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є порушенням чинного цивільного законодавства України в частині виконання договірних відносин, а саме ст.ст. 526, 527 ЦК України, а також умов договору. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, остання просить відмовити позивачу у частині позовних вимог про стягнення суми відсотків, нарахованих після закінчення строку кредитування (14.02.2023 р.), яка становить 11 678,09 грн. Визнати умови п. 2.2 Тарифного пакету, який є додатком до Договору № TDB.2022.0165.3358 приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 14.02.2022р. про сплату комісії за обслуговування кредиту - нікчемним. Суму 10 827,76 грн., сплачену відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитом та спрямовану банком на сплату комісії, зарахувати в рахунок погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Вирішити питання про зменшення розміру правничої допомоги. Здійснити розподіл судових витрат та витрат на надання правничої допомоги між сторонами пропорційно задоволених позовних вимог. В обгрунтування відзиві відповідач зазначає, що вона розлучена з 04.02.1992 р., її дочка [PERSON] померла [INFO] , працездатних родичів, які надавали би допомогу не має. На час укладання кредитного договору відповідач мала 2 групу інввалідності, а також працюваллла у ФОП « [PERSON] », проте з початку військвих дій 24.02.2022 р. втратила роботу, квартира внаслідок обстрілу пошкоджена, у зв`язку з чим, відповідач була вимушена виїхати з місця проживання та отримати статус внутрішньо переміщеної особи. Відповідач знаходиться у скрутному матеріальному стані. Кредитними коштами вона встигла скористатись у розмірі 10 000 грн., протягом квітня-травня 2022 р. сплатила приблизно 11 000 грн. за кредитом, проте документи не збереглися. Про те, що АТ «Мегабанк» припинив свою діяльність та є правонаступники відповідач не знала, у зв`язку з чим, не знала кому повинна сплачувати кредит. Оскільки умови договору приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими вона ознайомлена. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі порядок нарахування і сплати відсотків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості посилався на Правила обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «МЕГАБАНК», які викладені на банківському сайті та не були підписані позичальником, та Тарифи на послуги банку. При цьому, позивачем не надано підтверджень, який саме документ розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи Заяву-Договір, а також того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили спірні умови кредитування, зокрема розрахункової дати місяця, наступного за звітним, та розміру мінімального обов`язкового платежу, в т.ч. процентів та інших обов`язкових платежів, передбачених Договором. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у AT «МЕГАБАНК» та Тарифи на послуги банку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-Договір до Договору, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови зокрема й щодо сплати щомісячної комісії. Крім того, Правила обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у AT «МЕГАБАНК» та Тарифи на послуги банку належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони Договору (банку), яка може в односторонньому порядку вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Вважала, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК, оскільки Правила обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у AT «МЕГАБАНК» та Тарифи на послуги банку могли неодноразово змінюватися самим банком за весь час існування кредитних правовідносин між кредитодавцем та позичальником і до моменту укладення договору уступлення права вимоги. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила і Тарифи, відсутність у Анкеті-Договорі та Договорі конкретного розміру та інформації щодо складових щомісячних платежів, Правила і Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тож посилання на ці документи та застосування положень Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank не є правомірним. Правила та Тарифи, розміщені на сайті банку, які не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. В п.2.2 Тарифного пакету todobank, який є додатком до Договору № TDB.2022.0165.3358, визначено обов`язок позичальника сплачувати щомісячну комісію за обслуговування рахунку за умови невиконання торгових операцій на суму, передбачену п.2.3 Тарифного пакету todobank. А в пункті 2.3 замість обов`язкової суми торгових операцій зазначено, що такі торгові операції взагалі не передбачені. Умовами Заяви-Договору від 14 лютого 2022 року, Тарифним пакетом, Паспортом споживчого кредитування, підписаними позичальником, не передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за супроводження кредиту, не встановлений розмір такої комісії, не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Тому вважала, що позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Тому сплата комісії є неправомірною. Проте із матеріалів справи вбачається, що кредитодавець незаконно нараховував комісію за обслуговування карткового рахунку та спрямовував сплачені мною в рахунок погашення кредиту та процентів за користування кредитом кошти саме на сплату комісії в сумі 10 827,76 грн. та лише частково на погашення відсотків та кредиту. Пунктом 4 Заяви-Договору встановлений пільговий період для нарахування процентів по заборгованості, що виникла внаслідок здійснення операцій в торгово- сервісних мережах, - до 62 днів. Процентна ставка у цей період становить 0,0001%. Але у випадку неповернення кредитних коштів у строк 62 днів банк застосовує підвищену процентну ставку 56%, яка в 560 000 (!) разів перевищує ставку, встановлену для льготного періоду. Крім того, облікова ставка Національного банку на момент укладення Договору 14 лютого 2022 р., - становила 10,0% річних. Отже, ставка 56% річних в 5,6 разів перевищує ставку НБУ. Також, встановлено реальну річну процентну ставку в розмірі 87.3%, що в 873 000 разів перевищує ставку льготного періоду та у 8,73 рази - ставку НБУ. При цьому застосування підвищеної процентної ставки за непогашення кредитної заборгованості у льготний період має бути розцінено як штрафні санкції. У зв`язку з воєнним станом з 24.02.2022 року, кредитор не має права підіймати процентну ставку за користування кредитом у випадку невиконання зобов`язань. Всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані з 24.02.2022 року за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, підлягають списанню. За таких обставин вважала таке непомірне збільшення процентної ставки в умовах воєнного стану та при значному зменшенні її доходів - неприйнятним та незаконним. Строк кредитування встановлений в Додатку 9 до Договору строком на 12 місяців, тобто до 14 лютого 2023 року, отже саме зі сплином цього строку припиняється право банку нараховувати передбачені договором проценти. Проте, сума відсотків, нарахованих після закінчення строку кредитування 14.02.2023 р., становить 11 678,09 грн. Відсутній детальний розрахунок суми заборгованості. В якості доказів несплати надані тільки виписки, в яких не зазначено розмір застосованої процентної ставки, за який саме період нараховані саме ці відсотки та на яку суму нараховані. Тому, сума поданих до стягнення процентів 15 708,16 грн. є недоведеною та має незрозуміле походження. Сума відсотків, нарахованих після закінчення строку кредитування 14.02.2023 р., становить 11 678,09 грн. Представником позивача надано відповідь на відзив, з якого вбачається, що неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягнені заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» правомірно, у передбачений законом спосіб і формі, на підставі договору про відступлення права вимоги набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № TDB.2022.0165.3358 від 14.02.2022 р. укладеним з АТ «МЕГАБАНК», і є поточним кредитором за вказаними зобов`язаннями. Розмір заборгованості за кредитним договором розрахований відповідно до умов цього договору. Відповідач своїм підписом у договорі погодилась з усіма умовами договору. Відповідачем не надано доказів, які б спростували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором. Умовами договору передбачено, що сторони погодили можливість і порядок нарахування підвищених відсотків у разі невиконання зобов`язань у строк. Положення договору передбачають можливість нарахування процентів за користування кредитними коштами після спливу строку користування кредитними коштами, визначеного у п.2.6 у разі прострочення виконання зобов`язань з боку позичальника, до повного виконання договору або до моменту його припинення, тобто до 02.09.2024 року включно. Отже, зобов`язання за договором залишаються невиконаними, а тому підлягають застосуванню положення п.2.6 договору (п.8.9 Тарифів) щодо нарахування процентів на прострочену заборгованість до моменту повного виконання зобов`язань. Відповідач, підписуючи договір, була належним чином проінформована про строк дії договору та наслідки його невиконання, а отже погодилась з тим, що зобов`язання за договором діють до повного їх виконання, у тому числі з правом кредитодавця нараховувати відсотки та інші платежі, передбачені договором у разі прострочення. Розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесальних дій сторони позивача. Відповідачем надано письмові пояснення на відповідь на відзив, з яких вбачається, що відповідачу не було направлено повідомлень про відступлення права вимоги у зв`язку із припиненням діяльності АТ «МЕГАБАНК», тому відповідач не мала інформації кому вона повинна сплачувати за кредит. Відповідач після закінчення пільгового періоду 62 дня, декілька разів сплачувала за кредит у квітні і травні 2022 року в сумі 1773,16 грн., у тому числі 10 грн. комісії. В червні 2022 р. платежі на рахунок банку вже технічно не здійснювались, а в липні того ж року АТ «МЕГАБАНК» був позбавлений ліцензії. Відповідач неодноразово зверталась до банку в телефонному режимі та шляхом інтернет-листування на сайті клієнтської підтримки банку, на гарячу лінію todobank з метою уточнення суми щомісячного платежу та отримання нових платіжних реквізитів для погашення кредиту, проте їй пропонували сплачувати кредити на відомі відповідачу реквізити todobank в будь-якому іншому банку, разом з тим, платежі не проходили з технічних причин, а нових реквізитів відповідач не отримала. Позивачем не надано підтверджень, який саме документ розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи Заяву-Договір, а також того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили спірні умови кредитування, зокрема розрахункової дати місяця, наступного за звітним, та розміру мінімального обов`язкового платежу, в т.ч. процентів та інших обов`язкових платежів, передбачених Договором. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Правила і Тарифи, відсутність у Анкеті-Договорі та Договорі конкретного розміру та інформації щодо складових щомісячних платежів, Правила і Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Так, в мобільному застосунку todobank зазначено щомісячну суму платежу 889,64 грн., а у листуванні по лінії клієнтської підтримки todobank банком відповідачу повідомлено вже суму щомісячного платежу 1334,77 грн. Ніяких пояснень, причин збільшення суми та її складових не було надано банком. Правила та Тарифи, розміщені на сайті банку, які не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", тому нарахування комісії є неправомірною. Громадяни не несуть відповідальність перед фінансовою (кредитною) установою, якщо прострочать зобов`язання за кредитом, а кредитор не має права підіймати процентну ставку за користування кредитом у випадку невиконання зобов`язань. Всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані з 24.02.2022 року за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, підлягають списанню. Вважала непомірне збільшення процентної ставки в умовах воєнного стану та при значному зменшенні доходів відповідача є неприйнятним та незаконним. Строк кредитування встановлений в Додатку 9 до Договору строком на 12 місяців, тобто до 14 лютого 2023 року, отже саме зі сплином цього строку припиняється право банку нараховувати передбачені договором проценти. Проте, позивач продовжував нараховувати відсотки після закінчення строку кредитування, і сума відсотків, неправомірно нарахованих після закінчення строку кредитування 14.02.2023 р., становить 11 678,09 грн. Первинні документи надання кредитних коштів не надані суду як додаток до позову. Відсутній детальний розрахунок суми заборгованості. В якості доказів несплати надані тільки виписки, в яких не зазначено розмір застосованої процентної ставки, за який саме період нараховані саме ці відсотки та на яку суму нараховані, тому сума поданих до стягнення процентів 15 708,16 грн. є недоведеною та має незрозуміле походження. Сума відсотків, нарахованих після закінчення строку кредитування 14.02.2023 р. становить 11 678,09 грн. Крім того, просила зменшити витрати на правиничу допомогу, враховуючи її матеріалий стан в умовах воєнного стану в Україні. Просила позов задовольнити частково в сумі 12 249,91 грн. з яких: 8219,84 грн. заборгованість за кредитом; 4030,07 грн. несплачені відсотки за користування кредитними коштами, здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам та зменшити правничу допомогу до 1000 грн. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Харкова від 09.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала частково та надала пояснення аналогічні викладеним у відзиву на позовну заяву та її письмових поясненнях. Крім того, просила розстрочити на 12 місяців виконання рішення суду у зв`язку із скрутним матеріальний станом. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 14.02.2022 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено Заява-Договір № TDB.2022.0165.3358 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана Заява - Договір. Згідно з п. 1 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, підписанням Заяви - Договору клієнт беззастережно підтвердив, зокрема: прийняття в повному обсязі Публічної пропозиція АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com; згоду з умовами Договору, а також положення усіх Додатків до нього; укладання з банком шляхом приєднання до Договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви Договору, підписанням якої клієнт приєднується до Договору в цілому. Сторони погодили і клієнт своїм підписом підтвердив, що ця Заява - Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний Договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так i в інших частинах Договору (пп. 1 п. 11 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору). Також, клієнт своїм підписом підтвердив, що з усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті банку www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний (пп. 3 п. 11 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору). За умовами п. 8 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, він набирає чинності з моменту підписання Заяви - Договору та діє протягом 3 (трьох) років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, цей Договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій Договору є необмежною. Відповідно до п. 2 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, банк на підставі отриманої від клієнта заяви, відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Факт отримання Клієнтом картки та її номер зафіксовано зазначено у заключному розділі Кредитного договору (реквізити та підписи сторін). На поточний рахунок у гривні банк надав клієнту кредит, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у п.4. розділу «Запевнення та умови» кредитного договору. Спосіб надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточному рахунку клієнта (п. 3 Паспорту споживчого кредиту). Банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії (п. 4 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору). Крім того, у індивідуальній та публічній частинах кредитного договору сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У тому числі, у п.4 розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, сторони узгодили конкретні умови, на яких відбувалось кредитне обслуговування банком рахунку клієнта, зокрема: розмір ліміту кредитної лінії; тип та розмір процентної ставки за користування кредитом, зокрема на пільговий період (у разі його наявності); розмір обов`язкового мінімального платежу; строк сплати обов`язкового мінімального платежу; орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом. У подальшому банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконала. Згідно виписок по рахунку позичальника станом на 03.09.2024 року у позичальника сформувалась заборгованість перед банком, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі простроченої) 9047,54 грн. та заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі простроченої) 15 708,16 грн., а всього 24 755,70 грн. 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу, від 14.03.2024 року. У п. 1 вказано, що за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Пункт 2 Договору № GL1N426240 визначає, що новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних в Основних договорах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних) і т.д. Відповідно до п. 4 Договору № GL1N426240, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 21 723 211,51 грн., надалі за текстом ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. На підтвердження здійснення оплати до Заяви додається копія Платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 року на суму 23 425 777 грн. У призначенні платежу вказано, що оплата здійснена за лот GL1N426240 відповідно до протоколу GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року. За результатом відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, номер лота: GL1N426240, було укладено декілька договорів, серед яких у тому числі і Договір № GL1N426240 від 03.09.2024 року. Ціна у тому числі цього Договору була сплачена відповідно до вказаної Платіжної інструкції. Пунктом 14 Договору № GL1N426240 визначено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Таким чином, новий кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до боржників за Основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором № № TDB.2022.0165.3358 від 14.02.2022 року. Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором Прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» 27.12.2024 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. У п. 1 вказано, що за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, Зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами), надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Акт приймання-передачі реєстру прав вимоги від 27.12.2024 досліджений судом, міститься в додатках до позовної заяви, засвідчений підписами представників сторін правочину та печатками. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст.ст. 207, 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст.ст. 626-629, 631 ЦК України). Зокрема, ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Таким чином дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.ч. 1,3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За нормою ч. 2 ст. 1050 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, ч. 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Так, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У цій справі позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, а саме, прострочених тіла кредиту, процентів, нарахованих на вказане тіло. Штрафи та комісії до стягнення не заявлені. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї ст. звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 лютого 2019 у справі № 667/11010/14-ц (провадження № 61-10349св18). У виписці/Особовому рахунку з 14.02.2022 по 02.12.2022, наданому позивачем разом із позовною заявою, зазначено, що 14.04.2022 [PERSON] був здійснений напереказ коштів Р2Р (domestic) на картковий рахунок за договором TDB.2022.0165.3358 від 14.02.2022 у сумі 780.16 гривень. Також, 16.05.2022 [PERSON] був здійснений напереказ коштів Р2Р (domestic) на картковий рахунок за договором TDB.2022.0165.3358 від 14.02.2022 у сумі 1000 гривень. Виходячи із наведеного, та зважаючи на подані позивачем докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8219,84 грн. Щодо стягнення процентів у розмірі 15 708,16 грн., слід зазначити наступне. Суд зазначає, що для проведення власного судового розрахунку заборгованості суду надано недостатньо даних, а проведення такого розрахунку навіть за наявності достатніх даних без застосування спеціального програмного забезпечення потребувало б вкрай великого періоду часу, оскільки: пільговий період нарахування процентів по заборгованості триває 62 дні і протягом цього часу застосовується пільгова відсоткова ставка 0,0001% до кожного наданого траншу; звичайна процентна ставка за користування доступним лімітом кредитної лінії відрізняється залежно від тарифу тариф todobank 56 %, тариф todobank + 48 %, в той час як до суду не було надано відомостей про те, який саме з цих тарифів застосовується до відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд вважає, що позивач повинен нести ризик ненадання суду детального та зрозумілого розрахунку заборгованості, у зв`язку із чим, слід вважати недостовірною довідку-розрахунок, яка надана позивачем. Суд враховує, що відповідач частково визнала позовні вимоги в частині стягнення кредиту на суму 8219,84 грн. та відсотків на суму 4030,07 гривень, тому саме в таких межах слід задовольнити позовні вимоги, а інша сума позовних вимог є необґрунтованою. Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № TDB.2022.0165.3358 від 14.02.2022 року у розмірі 12249,91 гривень, з якої: 8219,84 грн. заборгованість за кредитом, 4030,07 гривень заборгованість за відсотками. Також, позивач просив стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 11 200,00 грн. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно достатті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬНС ДЛС» укладено Договір про надання правничої допомоги № 1/07-25 року від 01.07.2025, відповідно до умов якого виконавець взяв на себе зобов`язання надати замовнику визначену цим Договором правову допомогу щодо представництва та захисту прав, свобод та законних інтересів клієнта. Крім того, до матеріалів справи надано додаток до вказаного договору № 2 «вартість послуг». Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг, підписаного сторонами Договору про надання правничої допомоги № 1/07-25 року від 01.07.2025 року, адвокатом наведено перелік наданих юридичних послуг та їх вартість щодо вирішення спору про стягнення заборгованості з відповідача на суму 11200,00 грн. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial