Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У квітні 2025 року АТ «Універсал Банк» в особі представника за довіреністю Мєшнік К.І. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Мonobank» № б/н від 01.06.2020 року у розмірі 20472,91 грн. та понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що monobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Починаючи з травня 2020 року попередня ідентифікація відбувається шляхом відеоверифікації працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Позивач посилається на те, що 01.06.2020 [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, підтвердивши, що на момент її підписання ознайомилась з текстом Умов і Правил, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку зазначених документів, що складають договір. та зобов`язалась виконувати його умови. На підставі укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак остання не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, розмір якої станом на 22.01.2025 року становить 20472,91 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Станом на день подачі позову, відповідачкою не погашено заборгованість за договором про надання банківських послуг, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. У позовній заяві вказано, що позивач не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. Позивачем до позовної заяви долучене клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 11.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до ст. 128-130 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ст. 128-130 ЦПК України за адресою її місця реєстрації, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, а також відзив на позовну заяву не надала. Враховуючи положення статей 279, 280, 281 ЦПК України, відсутність заперечень позивачки проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив проводити розгляд справи у заочному порядку. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2020 між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви, за змістом якої відповідачка погодилась з тим, що дана анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, примірники яких відповідачка отримала у мобільному додатку. Згідно анкети-заяви [PERSON] відкрито поточний рахунок у гривні, і остання отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 01.06.2020, згідно якого станом на 22.01.2025 заборгованість за кредитом становить 20472,91 грн., що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору. Як зазначено у позовній заяві станом на 27.02.2024 відповідачка має прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором, яке сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов відбулося істотне порушення відповідачкою зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 27.02.2024 банком було направлене відповідачці повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідачка на контакт не виходила та не вчинила жодної дії на погашення заборгованості, в зв`язку з чим відповідно до п.п. 5.18, 5.19 п. 5 Розділу 2 Умов кредит 28.03.2024 став у формі «на вимогу». Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Враховуючи приписи вказаної норми права та вимоги підпункту 2.2 пункту 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи, договір, що укладений між банком та відповідачкою, є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договорів банківського рахунку та про споживчий кредит. Відповідно ч. 2.4 Розділу 2 «Основні положення» Умов і Правил своїм підписом у Анкеті- заяві відповідачка підтвердила, що на момент укладення Договору ознайомилась із текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозуміла їх текст і погоджується з викладеним. Крім того, відповідачка власноручним підписом підтвердила, що вона погодилась з умовами укладеного договору та зобов`язалась їх виконувати. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (далі - Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 - ч.6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 7, 8 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно ч.1 ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з анкети-заяви від 01.06.2020 року для [PERSON] згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення її дій згідно з договором про надання банківських послуг. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сторони в установленому законом порядку погодили істотні умови використання кредитної картки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані докази підтверджують укладення між АТ «Універсал Банк» та відповідачкою договору кредиту, отримання останньою позичених грошових коштів, а також нараховану позивачем заборгованість у розмірі 20472,91 грн., яка не спростована відповідачкою, і яку суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» сплачений останнім судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved