Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Представник позивача Мєшнік К.І. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 24.10.2019 року відповідач отримала кредит у розмірі 80000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 09.07.2025 року виникла заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 124731,90 гривень, яка складається з заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) 124731,90 гривень. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 124731,90 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою просить розглянути справу без його участі. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач у судові засідання 23.10.2025, 25.11.2025, 22.12.2025, 05.02.2026 та 03.03.2026 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не подала, відзив на позов не надала. Враховуючи те, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Cудом встановлено, що 24.10.2019 позивач з відповідачем в рамках проекту «Monobank», уклали договір про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Відповідно до умов анкети-заяви, анкета заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк». Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що згодна з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг, а також, що відповідач ознайомлена з ними та отримала їх примірники у мобільному додатку, та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 80000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. За умовами договору, на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту з розрахунку 365/366, за процентними ставками, зазначеними у Тарифах. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж у розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При його несплаті, клієнт повинен сплатити штраф згідно тарифу. Згідно з тарифами пільговий період становить 62 дні, пільгова відсоткова ставка - 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу - 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць, збільшена відсоткова ставка на місяць - 6,2% (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). У разі прострочення зобов`язання сплачуються відсотки в подвійному розмірі. Відповідач отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, однак своєчасно не сплатила позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.10.2019 укладеного між позивачем та відповідачем, відповідач користувалася кредитними коштами та має заборгованість перед позивачем за наданим кредитом, яка становить 124731 грн. 90 коп. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Вимогами ч. 1 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У вказаній справі відповідач доводи, викладені у позовній заяві щодо неналежного виконання нею взятих на себе за договором про надання банківських послуг зобов`язань, не спростувала. У судове засідання з розгляду справи відповідач жодного разу не з`явилася, відзиву на позовну заяву суду не надала, розрахунок позивача належними та допустимими доказами не спростувала. За таких обставин, суд вважає, що позивач довів обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором надання банківських послуг, внаслідок чого у позивача утворилась заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростовано, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3028 грн., сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved