Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Від [PERSON] надійшла позовна заява до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі АТ «Полтаваобленерго») з вимогами: - зобов`язати АТ «Полтаваобленерго» відновити незаконно припинене 12.08.2025 електропостачання домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; - вирішити питання про розподіл судових витрат. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що звертається до суду за захистом свого порушеного права, як споживача, в порядку, передбаченому ст. ст. 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 60 Закону України «Про ринок електричної енергії», а також п. 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Між власницею квартири [ADDRESS] та його матір`ю [PERSON] та АТ «Полтаваобленерго» укладений публічний договір про розподіл електричної енергії. До останнього часу цей договір виконувався належно, але у 2022 році, після російської навали, в силу форс-мажорних обставин військової агресії Росії вони вимушені були залишити приміщення квартири, мати виїхала за кордон, а він, як військовослужбовець, який приймав участь у захисті Батьківщини з 2015 року, був направлений в зону бойових дій і перебував майже весь час повномасштабної війни. Коли на початку серпня повернувся до Полтави, то до його оселі 12.08.2025 зайшли представники АТ «Полтаваобленерго», які без будь-якого попередження та обґрунтування відключили його квартиру від електропостачання та склали Акт про порушення ПРРЕ № 00019633, в якому вказали, що нібито він самовільно приєднався до електроустановки до електричної мережі без порушення схеми обліку після відключення шляхом відсунення фазного дроту в клему електролічильника. Дане порушення під час контрольного огляду виявити неможливо. Саме це, на думку представників оператора системи розподілу, є підставою для відключення без попередження за п. 7.6 ПРРЕЕ. Вважає, що такі дії представників АТ «Полтаваобленерго» протизаконними та безпідставними, а їх твердження про самовільне підключення неправдиве. Протягом п`яти років оселя була приєднана до електромережі і коли він приїздив додому, користувався нею у мінімальних обсягах. Будь-яких повідомлень від АТ «Полтаваобленерго» про відключення, жодних дій фактичного відключення не було. Позивач зазначає, що споживання електричної енергії відбувалося на підставі договору від 01.01.2019 і жодного разу у встановленому законом порядку вони не були відключені від мережі. Ствердження в акті про порушення про те, що начебто споживача було відключено за борги є неправдивими, оскільки на їх адресу жодного разу не надходили за 10 днів повідомлення попередження про відключення. Таким чином, працівники АТ «Полтаваобленерго» безпідставно та неправомірно прийшли до його домоволодіння та відключили від постачання електричної енергії, грубо порушивши його права, як споживача. Тому, просить відновити незаконно припинене 12.08.2025 електропостачання до його домоволодіння. Аргументи учасників справи. Від представника АТ «Полтаваобленерго» Двірник Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги та просить відмовити у їх задоволенні. На обґрунтування заперечень представником зазначено, що дійсно між АТ «Полтаваобленерго» та [PERSON] дії договір про надання послуг з розподілу електричної енергії о/р [NUMBER] , предметом якого є розподіл електричної енергії на об`єкт споживання за адресою: [ADDRESS] , до якого вона приєдналася з 01.01.2019 на умовах діючого договору про користування електричною енергією № 08010481 від 18.02.2018 шляхом споживання електричної енергії. У зв`язку із наявною заборгованістю по оплаті за спожиту електричну енергію 11.11.2021 споживачу [PERSON] АТ «Полтаваобленерго» направило належним чином оформлене попередження про відключення електричної енергії, яким попередило споживача про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , з 08:00год. 25.11.2021. Саме 25.11.2021 на підставі отриманого від електропостачальника ТОВ «Полтаваенергозбут» і було припинено електроживлення зазначеного об`єкта. 24.01.2024 ОСР було проведено перевірку електроустановки споживача , в результаті якої схема підключення приведена у відповідність до стану на дату відключення відключено. 12.08.2025 уповноваженими представниками у присутності особи, яка допустила на об`єкт [PERSON] проведено технічну перевірку ВОЕ, улаштованого по наведеному вище об`єкті та виявлено порушення ПРРЕЕ, передбачене п.п. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення до електричної мережі без порушення схеми обліку після відключення шляхом відсунення фазного дроту в клему електролічильника. Факт самовільного підключення електроустановки зафіксовано в оформленому належним чином Акту про порушення № 00019633 від 12.08.2025, який [PERSON] . Підписувати відмовився, про що зазначено у Акті. З метою усунення виявленого порушення у відповідності до вимог п. 7.5 ПРРЕЕ електроустановку було відключено. В подальшому, Акт про порушення від 12.08.2025 був розглянутий комісією з розгляду актів про порушення АТ «Полтаваобленерго» 24.09.2025 та проведено розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ. Споживач [PERSON] не скористалася правом бути присутньою на засіданні комісії. Після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, 26.09.2025 розподіл електричної енергії за даним об`єктом було відновлено. З огляду на викладене, відключення електроенергії за адресою: [ADDRESS] відбулося у чіткій відповідності до норм спеціального законодавства як 25.11.2021, так і 22.01.2024 і 12.08.2025, відтак заявлені вимоги є безпідставними. Представник відповідача просить врахувати, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) розглянуто звернення [PERSON] на незаконні дії АТ «Полтаваобленерго» щодо відключення домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та, провівши перевірку вказаних у зверненні обставини, комісія не знайшла жодних порушень в діях оператора системи розподілу. На думку представника відповідача [PERSON] не є споживачем та належним позивачем у справі, оскільки договір було укладено із [PERSON] , на її ім`я було відкрито особовий рахунок, 01.01.2019 вона приєдналася до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах користування електричною енергією від 18.02.2008 за особовим рахунком № [NUMBER] шляхом споживання та оплати рахунків за спожиту електричну енергію. Як вбачається із завдань на відключення від 25.11.2021, 22.01.2024 та від 12.08.2025 ОСР відключає від електроспоживання електроустановку споживача [PERSON] , а не [PERSON] . До позову позивачем не надано жодного доказу, який би вказував на те, що [PERSON] є споживачем послуг з енергопостачання і що діями відповідача порушено його права. Таким чином, позов пред`явлено особою, якій не належить право вимоги. Посилаючись на вищенаведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Рух справи. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 16.09.2025 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у позові. Пояснив, що є споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Представниками АТ «Полтаваобленерго» 12.08.2025 незаконно було відключено квартиру від енергопостачання. Представник позивача [PERSON] Гульван П.Д. просив задовольнити позовні вимоги та пояснив, що позивач є споживачем послуг за адресою: квартира [ADDRESS] , хоча договір на постачання електричної енергії було укладено з [PERSON] . З 01.01.2019 між сторонами діє публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. 12.08.2025 споживача було відключено від електропостачання незаконно, будь-якого попередження про відключення не надходило. Не заперечуючи проти того, що перше відключення відбулося у 2021 році, вказав, що у 2024 році споживач був відключений незаконно, так як не було дотримано вимог законодавства про письмове повідомлення про відключення споживача у 10-денний термін. Оскільки встановлено відключення у 2024 році незаконним, то і відключення 12.08.2025 також є незаконним. Акт про порушення № 00019633 від 12.08.2025 не можна вважати дійсним, оскільки його складено з порушеннями вимог встановлених ПРРЕЕ, внаслідок чого і обставини, зафіксовані у ньому не можна вважати зафіксованими належним чином. Позивачем та його представником долучено до матеріалів справи також письмові пояснення. Представник відповідача Двірник Н.В. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Вона вказала, що позов пред`явлено особою, яка не довела, що є споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] . Щодо обставин відключення споживача від електропостачання, то воно відбулося з дотриманням всіх вимог ще 25.11.2021. В подальшому, двічі було відключення без попередження, оскільки мало місце самовільне підключення. Аналогічні пояснення надав представник відповідача [PERSON] та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] суду показав, що працює електромонтером в АТ "Полтаваобленерго" 22.01.2024 ним було проведено перевірку стану відключення електроенергії за адресою: [ADDRESS] . Було виявлено самовільне підключення та здійснено відключення від послуг. Свідок [PERSON] суду показала, що 12.08.2025 за відповідними списками перевіряли об`єкти, які відключені від електропостачання. за адресою: [ADDRESS] було виявлено споживання електроенергії на лічильнику, з квартири вийшов [PERSON] і у його присутності було складено акт про порушення (самовільне підключення). Споживачем за даною адресою є [PERSON] ,про що і було зазначено в Акті. Даного споживача було відключено ще з 2021 року за заборгованість. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації в військовій частині [NUMBER] (витяг з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 21.03.2025 № 80, довідка форма 5 від 13.05.2025 № 314, копія посвідчення серії [NUMBER] , копія військового квитка). (а. с. 4, 5) Згідно з відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданого [PERSON] , остання виїхала за кордон в 2020 році. (а. с. 6) 18.02.2008 між енергопостачальником Полтавською філією ВАТ «Полтаваобленерго» та споживачем [PERSON] було укладено договір № 08010481-9 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 40) Із Договору про поділ нерухомого майна, що є в спільній сумісній власності від 19.11.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 4489 та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 4983922 від 19.11.2007 вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка). (а. с. 42, 43) 12.08.2025 контролерами Полтавської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» [PERSON] та [PERSON] , на об`єкті споживача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , виявлено порушення п. 8.2.4 підпункту 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ самовільне підключення електроустановки до електричної мережі без порушення схеми обміну після відключення шляхом підсунення фазного дроту в клему електролічильника, дане порушення під час контрольного огляду виявити неможливо. За фактом виявленого порушення на підставі п. 8.2.4. та п. 8.4.2. Правил у присутності особи, яка допустила ОСР на об`єкт для проведення перевірки [PERSON] складений Акт про порушення № 00019633 від 12.08.2025. (а. с. 7) На підтвердження законності дій оператора системи розподілу АТ «Полтаваобленерго» в частині відключення електроустановки споживача [PERSON] на підставі звернення електропостачальника ТОВ «Полтаваенергозбут» юрисконсультом Полтавської філії міських електромереж АТ «Полтаваобленерго» представником відповідача Двірник Н.В. до матеріалів справи приєднано диск із записом події фіксації самовільного підключення після відключення від 12.08.2025, скориговану заявку повідомлення про припинення електроживлення побутового споживача за о/р [NUMBER] 25.11.2021 та копії завдань на відключення. (а. с. 53-57) Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 01.01.2019 АТ «Полтаваобленерго» являється оператором системи розподілу, який діє на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, затвердженої постановою НКРЕКП від 16.11.2018 року 1442. Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками врегульовані зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 (далі ПРРЕЕ). На виконання вказаної норми Закону постановою НКРЕКП України № 312 від 14.03.2018 (далі по тексту - постанова № 312), затверджено «Правила роздрібного ринку електричної енергії». При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються відповідні договори, зокрема: 7) про надання послуг з розподілу; 14) про постачання електричної енергії споживачу. Частиною 4 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії", законами України "Про захист прав споживачів", «Про захист економічної конкуренції", іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ) - споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. За п. 2 ПРРЕЕ укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. (п. 7 ПРРЕЕ) Згідно п. 2.1.5 ПРРЕЕ Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил та як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподілу/передачі. На вимогу споживача оператор системи протягом трьох робочих днів від дати звернення повинен надати споживачу підписаний оператором системи примірник укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії у паперовій формі. Відповідно до п. п. 2.1.8 ПРРЕЕ для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи: заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі; для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті); копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача), крім випадків укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 62 ЗУ "Про ринок електричної енергії" побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Відповідно до п. 84 ЗУ "Про ринок електричної енергії" споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Позивач звертаючись до суду з даним позовом вказує, що квартира [ADDRESS] незаконно була відключено від електропостачання відповідачем АТ «Полтаваобленерго». Позивач, вважаючи що його права, як споживача, порушені, звернувся за захистом до суду. Жодних доказів на підтвердження того факту, що саме він, [PERSON] , є споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] , і з ним укладено Договір про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії до позовної заяви не надано. Так само і не надано доказів на підтвердження того, що він приєднався, відповідно до п. 7 ПРРЕЕ, до умов публічного договору. В ході судового розгляду позивачем не надано належних і допустимих доказів що він є власником чи користувачем квартири, доказів місця реєстрації позивача. В матеріалах справи наявні відомості про власників квартири, а саме квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка). матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] є співвласником квартири за адресою [ADDRESS] та проживає в ній або зареєстрований. Відтак, доводи представника позивача про те, що позивач приєднався до публічного договору є безпідставними та жодним чином не підтверджені. Водночас, матеріалами справи підтверджено, що споживачем послуг, які надаються відповідачем. є [PERSON] . Вищезазначене свідчить про те, що [PERSON] не доведено про порушення його прав, як споживача послуг, що надаються відповідачем. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 25 жовтня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №607/14378/21, провадження № 61-5246св22 (ЄДРСРУ № 106940414) досліджував питання щодо визначення належного позивача. Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Водночас Верховний Суд зазначає, що встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17). Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі №916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9). В ході розгляду справи було встановлено, що позивач не є власником квартири, також не надано доказів про користування позивачем вказаною квартирою, не укладав будь-яких договорів з відповідачем на розподіл та постачання електричної енергії, а отже позивач не є Споживачем в рамках Правил роздрібного ринку електричної енергії та відповідно не може мати особового рахунку зі споживання електричної енергії. Окрім цього, позивач не надає суду жодних доказів, які б підтверджували, що він користувався електричною енергією за вищевказаною адресою та здійснював оплату за використану електричну енергію. Таким чином, позивач не є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. З урахуванням вищевикладеного, судом було встановлено, що відключення відповідачем електричної енергії у квартирі [ADDRESS] не порушує прав і законних інтересів позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed