Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

В жовтні 2025 року позивач ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 23.04.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" (далі - товариство) та відповідачем (далі - позичальник) укладено договір № 2111278309363, згідно якого товариство зобов"язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в анкеті-заяві, та складає 3900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення даного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3900 грн. Станом на даний час строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов"язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №2111278309363 від 23.04.2021 становить 72 064 грн 59 коп, з яких: заборгованість за основним зобов"язанням (зі тілом кредиту) - 3900 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 68 164 грн 59 коп. 01.12.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено договір факторингу № 1-12, на підставі якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 2111278309363. 10.03.2023 між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, на підставі якого ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 2111278309363. Станом на дату оформлення позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 2111278309363 від 23.04.2021 становить 72 064 грн 59 коп, з яких: заборгованість за основним зобов"язанням (за тілом кредиту) - 3900 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 68 164 грн 59 коп. Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором №2111278309363 від 23.04.2021 в розмірі 47 835 грн 06 коп, з яких: заборгованість за основним зобов"язанням (за тілом кредиту) в розмірі 3900 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 43 935 грн 06 коп, а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп та на правову допомогу в розмірі 16 000 грн. Ухвалою Пулинського районного суду Житомирської області від 10.11.2025 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. 12.12.2025 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів позичальнику відповідно до вимог ст. ст. 526, 1054, 1088 ЦК України. Так, в матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують видачу кредитних коштів [PERSON] за кредитним договором, а також позивачем не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача заборгованості за кредитним договором. Крім того, в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок про те, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами існування боргу. Разом з тим, сума заборгованості по відсотках у розмірі 43 935,06 грн нарахована з порушенням вимог закону, а саме - поза межами погодженого сторонами строку кредитування. Відтак, загальна сума заборгованості за відсотками за даним кредитним договором становить 1170 грн з розрахунку: 3900 грн * 2 % * 15 днів = 1170 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 16 000 грн, вважає дану суму завищеною, неспівмірною зі складністю справи та такою, що підлягає зменшенню. Разом з тим, [PERSON] є військовослужбовцем, тому нараховані відсотки за кредитним договором є незаконними та підлягають списанню, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". 18.12.2025 на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника позивача ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" - Ткаченко М.М. надійшла відповідь на відзив, в якій вона звертає увагу на те, що ні первісний кредитор, ні позивач не є банками та на них не розповсюджується дія Закону України "Про банки та банківську діяльність", тому вони позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів, у зв"язку з цим твердження відповідача про недоведеність факту перерахування йому кредитних коштів не заслуговують на увагу. Разом з тим, для спростування заперечень відповідача представником позивача подано клопотання про витребування доказів. З приводу нарахування відсотків зазначає, що у розрахунках заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Незгода відповідача з розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості на підтвердження своїх доводів надати свій контррозрахунок. Відповідачем не надано жодних доказів виконання зобов"язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам відповідно до умов договору, зокрема шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. [PERSON] не надано суду доказів, що під час укладання спірного договору він не був ознайомлений з усіма його умовами, передбаченими законом, або діяв на умовах, зазначених як вкрай невигідних для себе. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Щодо тверджень відповідача про те, що він є військовослужбовцем, а тому звільняється від сплати відсотків за користування кредитом, представник позивача зазначає, що відповідачем не доведено, що у період нарахування процентів за кредитним договором він дійсно перебував на військовій службі та брав участь в антитерористичній операції. Заборгованість відповідача за кредитним договором була нарахована до 24.02.2022, а після цієї дати йому не нараховувались проценти за користування кредитними коштами. З огляду на те, що всі умови кредитного договору були передбачені, а відповідач ознайомився з їх змістом та підписав, враховуючи, що розрахунки заборгованості містять всі необхідні складові, а саме: базу нарахувань (тіло кредиту), процентну ставку, період нарахування відсотків, суми погашень, відтак позовні вимоги ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що відповідач не навів обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надав суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише його особистою думкою, отже, такі твердження є припущеннями. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Розпорядженням керівника апарату Пулинського районного суду Житомирської області № 18 від 22.12.2025 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 292/1154/25 у зв"язку з відрахуванням зі штату Пулинського районного суду Житомирської області судді Рябенької Т.С. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 справу передано на розгляд судді Гуц О.В. Ухвалою судді Пулинського районного суду Житомирської області від 24.12.2025 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін на 10 год. 20 хв. 13 січня 2026 року, розгляд якого неодноразово відкладався. 03.03.3036 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з викладених у позові підстав та просила позов задовольнити. Усудове засідання, призначене на 03.03.2026 , відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Зачепіло З.Я. не з"явилися, від останньої до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника за наявними в матеріалах справи документами. Позовні вимоги не підтримують та в їх задоволенні просять відмовити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд дійшов такого висновку. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. З матеріалів справи встановлено, що 23.04.2021 [PERSON] звернувся до ТОВ "Служба миттєвого кредитування" із заявою-анкетою (для отримання кредиту), в якій просить товариство надати йому кредит на особисті потреби у розмірі 3900 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту - 15 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов"язковій сплаті на 15 день з моменту отримання кредиту (а.с. 50). 23 квітня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" (далі - товариство) та [PERSON] (далі - позичальник) укладено договір про надання фінансових послуг №2111278309363, відповідно до умов якого товариство зобов"язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід"ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту - 15 днів з моменту отримання кредиту (а.с. 27-29). Пунктом 1.4. договору передбачено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4 а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4 б); г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4 в); тип процентної ставки - фіксована. Пунктом 1.9. договору передбачено, що граничний строк кредитування становить 1 рік. У п. 4.15. договору вказано, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг". Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Додатками до договору про надання фінансових послуг є графік платежів (а.с. 64), паспорт споживчого кредиту (а.с. 65) та повідомлення суб"єкта персональних даних про його права, визначені Законом України "Про захист персональних даних", мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних та осіб, яким передаються його персональні дані (а.с. 67), які підписані [PERSON] 23.04.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором V7. Згідно повідомлення ТОВ "ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" від 23.04.2025 на підставі укладеного між останнім та ТОВ "Служба миттєвого кредитування" договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ "ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" 23.04.2021 о 00:45:56 було здійснено переказ грошових коштів на карту [NUMBER] згідно договору №2111278309363 у розмірі 3900 грн (а.с. 72). 01 грудня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" (далі - клієнт) та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (далі - фактор) укладено договір факторингу № 1-12, за умовами якого клієнт-первісний кредитор зобов"язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60 183 678, 63 грн, а фактор зобов"язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов"язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (а.с. 8-12). Додатками до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 є реєстр боржників в електронному вигляді від 01.12.2021 (а.с. 12 зворот), акти приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 (а.с. 13, 14, 22, 23), реєстри боржників (а.с. 13 зворот, 14 зворот), акт (зразок) приймання-передачі документації боржників (а.с. 15) та акт про повернення права вимоги за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021 (а.с. 15 зворот-16). Згідно платіжного доручення № 307600018 від 03.12.2021 ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" сплатило ТОВ "Служба миттєвого кредитування" грошові кошти в розмірі 5535543, 12 грн в рахунок оплати згідно договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 (а.с. 21). Як вбачається з реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" право вимоги заборгованостей до боржників ТОВ "Служба миттєвого кредитування" на умовах, передбачених договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 2111278309363 від 23.04.2021 (а.с. 24-26, 30). Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ "Служба миттєвого кредитування", заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2111278309363 від 23.04.2021 станом на 30.11.2024 становить 29 289 грн, в тому числі: за тілом кредиту - 3900 грн, за відсотками - 25 389 грн (а.с. 19-20). 10 березня 2023 року між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (далі - первісний кредитор) та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (далі - новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов"язки боржників або які зобов"язані виконати обов"язки боржників, за договорами позики (а.с.31-36). Додатками до договору факторингу про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 є реєстр боржників (а.с. 37, 38 зворот-39), акт прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, права вимоги за якими відступаються за договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 (а.с. 38, 39 зворот, 43, 44), акт прийому-передачі документації боржників від 10.03.2023 (а.с. 40), акт про повернення права вимоги від 10.03.2023 (а.с. 40 зворот), акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 41) та акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023 (а.с. 42). Як вбачається з реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право вимоги заборгованостей до боржників ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", в тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 2111278309363 від 23.04.2021 (а.с. 45-48). Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2111278309363 станом на 10.03.2023 становить 72 064 грн 59 коп, в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту - 3900 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 25 389 грн, нараховані відсотки згідно кредитного договору - 42 775, 59 грн (а.с. 18). Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2111278309363 від 23.04.2021 станом на 21.10.2025 становить 72 064 грн 59 коп, в тому числі: за тілом кредиту - 3900 грн, за відсотками - 68 164 грн 59 коп. Загальна заборгованість, заявлена до стягнення за договором на 21.10.2025 складає 47 835 грн 06 коп (а.с. 17). Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання фінансових послуг №2111278309363 від 23.04.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] було підписано відповідачем шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту у сторін виникли взаємні права та обов"язки, зокрема, у ТОВ "Служба миттєвого кредитування" виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов"язання оплачувати послуги даної фінансової установи згідно тарифів та повернути кредит. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] , невиконання відповідачем своїх зобов"язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов"язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу. Разом з цим, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками, оскільки переважна частина з них нарахована після спливу строку кредитування, передбаченого договором. Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ст. 252 ЦПК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або роками. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. У ст. 631 ЦК України зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити ваші права та виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору Відтак, закінчення строку договору, який був належним чином виконаний позбавленою стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як вбачається з пункту 1.2, 1.3 договору про надання фінансових послуг № 2111278309363 від 23.04.2021 [PERSON] надано кредит строком на 15 днів з 23.04.2021 по 07.05.2021. Відповідно до вказаного строку відповідач мав повернути позивачу кредит та сплатити проценти. У той же час, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] нараховані відсотки за користування кредитом в період з 23.04.2021 по 22.04.2022, тобто поза межами строку кредитування, який не має перевищувати 15 днів. Останнім днем строку позики та відповідно нарахування відсотків є 07 травня 2021. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Після закінчення строку позики і невиконання боржником своїх зобов`язань щодо повернення позики та сплати відсотків за його користування, у статті 625 ЦК України, передбачені наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання та відповідальність боржника за неправомірне використання кредитних коштів. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду викладеного у постановах від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом згідно вказаного договору та зміну дати повернення всіх сум кредиту матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредиту. Крім того, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на викладене та враховуючи те, що в Україні діє воєнний стан, під час якого позичальник звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, а у матеріалах відсутні дані про такі нарахування до 24.02.2022, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти, нараховані в період строку кредиту з 23.04.2021 по 07.05.2021 (15 днів) на загальну суму 1170 грн., з розрахунку - 3900 грн. х 2 % х 15 днів. Отже, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 5610 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту - 3900 грн та заборгованість за відсотками - 1170 грн. Щодо доводів представника відповідача про незаконність нарахування [PERSON] відсотків за кредитним длоговором, оскільки він є військовослужбовцем Збройних Сил України та на нього поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд зазначає наступне. Так, на підтвердження вказаних доводів представник відповідача надала суду копію посвідчення військовослужбовця Національної гвардії України серії [NUMBER] , видане 08.09.2021 на ім"я [PERSON] (а.с. 116) та довідку командира військової частини [NUMBER] №147/3-1044 від 19.11.2025, згідно якої головний сержант [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] [INFO] (а.с. 117). Згідно п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, починаючи з 24.02.2022 нарахування та стягнення процентів за користування кредитом та штрафні санкції до відповідача, як на такого, що мав право на вказаний період на пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не застосовувались, а відтак доводи представника відповідача про звільнення його від нарахування процентів за користування кредитом судом до уваги не приймаються. Щодо позовних вимог про відшкодування судових витрат суд зазначає наступне. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Зачепіло З.Я. разом з відзивом на позовну заяву подала до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, посилаючись на їх непропорційність, враховуючи складність справи та фактичний час, витрачений адвокатом на професійну правничу допомогу. Вважає розумним та обґрунтованим, а також співмірним зі складністю справи та ціною позову, виконаною адвокатами роботою, розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн, тому просить зменшити розмір витрат ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до розміру 3000 грн. Як зазначено в ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 02-09/2024-6 від 02.09.2024 з додатками (а.с. 57-59), тарифи на послуги ФОП [PERSON] (а.с. 60), копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №0565940003 від 20.10.2025 (а.с. 61), заявку на надання юридичної допомоги № 14 від 01.09.2025 (а.с. 62) та витяг з акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 (а.с.63). Враховуючи викладене, суд вважає, що ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" надані належні докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому вимоги про стягнення витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (5610/47835,06) х 16 000 = 1 876 грн 45 коп. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (5610/47835,06) х 2422,40 = 284 грн 09 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial