Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою в обґрунтування вимог якої зазначила, що за рішенням суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх спільних дітей. Посилаючись на те, що відповідач не сплачував аліменти та мав відповідну заборгованість за минулий період, на підставі статті 196 СК України позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь пеню по аліментах в сумі 45 634 гривні 95 копійок (а.с. 1 4). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Враховуючи, що відповідач не має в Україні зареєстрованого місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи, відповідач був повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 19, 24). Оскільки відповідач, який був повідомлений про розгляд справи належним чином в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі та примірником позовної заяви з додатками, які були надіслані відповідачу за останньою відомою адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 19, 22, 25). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. У виконавчому провадженні № 71802332 за виконавчим листом № 362/5062/22 від 19.04.2023 року, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання їх дітей, головним державним виконавцем Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області Оленою Назаренко складено довідку-розрахунок від 01.04.2024 року заборгованості по аліментам, яка за період часу з грудня 2022 року по квітень 2024 року складала 67 928 гривень 24 копійки (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що він об`єктивно не має можливості сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Таким чином, враховуючи, що заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, позивач, як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Зокрема, за змістом позову позивачкою вірно обраховано розмір пені із заборгованості по сплаті аліментів за період часу з грудня 2022 року по квітень 2024 року в загальному розмірі 45 634 гривні 95 копійок. При цьому, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення пені в розмірі який не перевищує 100 % заборгованості за відповідний період часу. Як наслідок, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі не більше 100 % заборгованості, як це передбачено наведеною вище нормою сімейного законодавства. Також, відповідно до норми частини другої статті 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Проте, суду не надано відомостей про матеріальний та сімейний стан відповідача. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в обсязі не більше 100 % заборгованості по аліментах. При цьому, у зв`язку звільненням позивача від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та у зв`язку із задоволенням позову згідно із вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 1 211 гривень 20 копійок за одну позовну вимогу немайнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved