Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 281,80 грн та судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 8 000,00 грн і сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір про споживчий кредит № 103687407 у вигляді електронного документа, згідно з умовами якого відповідач отримав 3 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 3 000,00 грн. Відповідач, у свою чергу, умов кредитного договору не виконав. 27 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 102-МЛ/Т. Станом на дату пред`явлення позову сума заборгованості відповідача становить 11 281,80 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту - 2 700,00 грн., прострочена заборгованість за процентами - 8 182,80 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 399,00 грн. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи; за клопотанням сторони позивача в порядку ст. 84 ЦПК України витребувано у АТ «Райффайзен Банк» докази по справі. У надісланій до суду заяві представник позивача Усенко М.І. просить провести розгляд даної справи без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою сторони позивача суд проводить розгляд справи в заочному порядку, передбаченому гл. 11 розділу III ЦПК України, та ухвалює заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. 07 березня 2023 року [PERSON] подав анкету-заяву на кредит № 103687407 в сумі 3 000,00 грн строком на 15 днів з 07 березня 2023 року по 22 березня 2023 року, який було погоджено ТОВ «Мілоан». 07 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 103687407, згідно з умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 3 000,00 грн. загальним строком на 105 днів (пільговий період складає 15 днів: з 07 березня 2023 року по 22 березня 2023 року; поточний період складає 90 днів з дати видачі кредиту і завершується 20 червня 2023 року), зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит № 103687407 від 07 березня 2023 року (додаток № 1 до договору про споживчий кредит № 103687407 від 07 березня 2023 року) платіж повернення кредиту та сплати процентів мав бути внесений відповідачем 20 червня 2023 року на загальну суму 12 129,00 грн, з них сума кредиту - 3 000,00 грн, комісія за надання кредиту - 399,00 грн, проценти за користування кредитом - 8 730,00 грн. Водночас 07 березня 2023 року [PERSON] підписав одноразовим ідентифікатором додаток № 2 до договору про споживчий кредит № 103687407 від 07 березня 2023 року - паспорт споживчого кредиту № 103687407. З довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» від 10 вересня 2025 року вбачається, що [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) ідентифікувався при укладенні договору про споживчий кредит № 103687407 одноразовим ідентифікатором F39826, що мало місце 07 березня 2023 року о 12 год 31 хв 20 сек. Згідно з платіжним дорученням № 60607579 від 07 березня 2023 року ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти в сумі 3 000,00 грн на рахунок [NUMBER] , отримувач: [PERSON] . Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 103687407 від 07 березня 2023 року, сума надання кредиту 3 000,00 грн, дата операції: з 07 березня 2023 року по 05 липня 2023 року. Із витребуваної ухвалою від 24 грудня 2025 року у АТ «Райффайзен Банк» інформації, наданої на адресу суду 28 січня 2026 року за № 81-15-9/1617-БТ, вбачається, що на рахунок № [NUMBER] (картка № [NUMBER] ), який належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), 07 березня 2023 року було зараховано кошти в сумі 3 000,00 грн, що підтверджується випискою по цьому рахунку за період з 07 березня 2023 року по 12 березня 2023 року. 27 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 102-МЛ/Т, з додатками, згідно з яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги до боржників за кредитними дрговорами згідно з реєстром боржників. Водночас 04 лютого 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено додаткову угоду № 1 до договору відступлення прав вимоги № 102-МЛ/Т від 27 липня 2023 року. З акту приймання-передачі реєстру боржників від 27 липня 2023 року до договору відступлення прав вимоги № 102-МЛ/Т від 27 липня 2023 року вбачається, що ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» реєстр боржників кредитора кількістю 1 989. Згідно з платіжною інструкцією (безготівковий переказ в національній валюті) № 72145 від 27 липня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» здійснило плату за відступлення права вимоги за договором відступлення прав вимоги № 102-МЛ/Т від 27 липня 2023 року в сумі 856 679,13 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 102-МЛ/Т від 27 липня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 103687407 від 07 березня 2023 року в сумі 11 281,80 грн, яка складається із заборгованості за сумою кредиту (тілом кредиту) - 2 700,00 грн, заборгованості за процентами - 8 182,80 грн, заборгованості за комісією - 399,00 грн. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору про споживчий кредит шляхом заповнення 07 березня 2023 року анкети-заяви на кредит № 103687407 на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором F39826, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на яку в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн. Договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року в справі № 234/8084/20. Позивач доводить, що має місце порушення виконання зобов`язань позичальником. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Водночас одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обовязку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обовязку перед клієнтом. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості в сумі 11 281,80 грн. 04 грудня 2025 року за вих. № 22908381/565 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» направило [PERSON] претензію щодо погашення кредитної заборгованості, однак заборгованість відповідачем погашена не була. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] повністю чи частково виконав зобов`язання за кредитним договором як перед позивачем у справі, так і перед первісним кредитором. Відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів, не надав заперечень стосовно факту укладення спірного договору з первісним кредитором ТОВ «Мілоан» і не спростував наявний розрахунок заборгованості за кредитним договором. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості підлягають до задоволення у загальному розмірі 11 281,80 грн. Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 8 000,00 грн, суд дійшов наступного висновку. За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження адвокатських повноважень та понесених витрат ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надано такі документи: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року; акт № Д/10855 (правової (правничої) допомоги) від 11 грудня 2025 року; детальний опис наданих послуг до акту № Д/10855 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року; ордер на надання правничої допомоги № 1381377 від 01 липня 2025 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2093 від 12 вересня 2012 року. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. У постанові від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року в справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людині основоположних свобод 1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, зокрема предметом позову, його ціною, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд з огляду на розумну необхідність та реальність судових витрат для даної справи дійшов висновку про зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі ст.ст. 509, 512, 626, 627, 1054, 1077, 1082 ЦК України, п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved