Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

30.01.2026 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: 1) зняти арешт, накладений на нерухоме майно, що належало померлій [INFO] [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 5503081, архівний номер [NUMBER], внутрішній номер 103, накладений 04.09.2002 на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 19.06.2002 у справі №2-261/2002 в порядку забезпечення виконання рішення суду про стягнення на користь Нововодолазької філії ВАТ «Харківгаз» суми заборгованості 2497,65 грн. та витрат у справі на користь держави 51 грн.; 2) визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] ; 3) визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 1422788300:04:000:0042, площею 2,000 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Малинівської сільської ради Покровського району Донецької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯГ №364555, виданого 13.06.2006 Красноармійською районною державною адміністрацією Донецької області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після смерті матері [PERSON] звернувся до Валківської ДНК, де відкрито спадкову справу №115/2014, але оформити спадкові права не можливо через наявність арешту, накладеного 04.09.2002 на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 19.06.2002 у справі №2-261/2002 в порядку забезпечення виконання рішення суду про стягнення на користь Нововодолазької філії ВАТ «Харківгаз» заборгованості в розмірі 2497,65 грн. та витрат у справі на користь держави 51 грн. Крім того, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав до колгоспного типу двору та за життя власника не був оформлений на робочий тип двору. Вважає, що обтяження, як і відсутність державної реєстрації права власності на спадкове майно станом на 2013 рік, порушує його права, як спадкоємця, на оформлення спадкових прав у передбаченому законом нотаріальному порядку, іншого способу захисту його прав не існує. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 02.02.2026 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку загального позовного провадження. 16.02.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача АТ «Харківгаз» Ляшко О.Ю. просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказала, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою обтяження стало рішення суду від 19.06.2002, зі змісту якого суд за власною ініціативою наклав арешт на майно боржника з метою його виконання. З такими клопотаннями товариство до суду чи виконавчої служби не зверталося. Наполягає, що товариство ніяким чином не може виконати вимогу щодо зняття арешту з майна боржника. При цьому, АТ «Харківгаз» не оскаржує та не заперечує проти права власності позивача на земельну ділянку та на житловий будинок. Звернула увагу, що спадкодавець на той час не скористався своїм правом та не звернувся до суду в рамках провадження у цивільній справі №2-261/2002 із заявою про зняття арешту з майна, позивач також не звернувся до товариства з проханням звернутися відповідно до суду із заявою про зняття арешту з майна спадкодавця. Правом подання інших заяв по суті справи в порядку ст.174 ЦПК України, сторони не скористалися. Враховуючи позицію представника відповідача, за клопотанням представника позивача Куляшової С.М. ухвалою суду від 24.02.2026 залучено до участі у справі в якості відповідача Валківську міську раду Богодухівського району Харківської області. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. В судовому засіданні представник позивача Куляшова С.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача АТ «Харківгаз» Ляшко О.Ю. подала заяву про розгляд справи за відсутності представника установи. Представник відповідача Валківської м/р Чуприна Н.М. подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Представник Валківського ВДВС Омельченко В.В. подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу. Представник третьої особи Валківської ДНК, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду не направив, будь-які пояснення не подав. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що відповідач фактично визнав пред`явлений позов, суд за положеннями ч.3 ст.200 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №25 від 06.10.1979. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть сері [NUMBER] , актовий запис №1 від 24.01.1991. За даними свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 14.05.1992 виконкомом Сніжківської сільської ради за реєстровим №245 в реєстраційній книзі №3, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в цілому належить колгоспному двору, головою якого значиться [PERSON] , що також підтверджується технічним паспортом КП «Валківське БТІ» від 18.12.2023, інвентаризаційна справа №245. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 19.06.2002 у справі №2-261/2002 стягнуто з [PERSON] на користь Нововодолазької філії ВАТ «Харківгаз» суму заборгованості в розмірі 2497,65 грн. та витрати у справі на користь держави 51 грн. Накладено арешт на майно відповідача в порядку забезпечення виконання рішення суду. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 04.02.2006 державним нотаріусом Другої красноармійської ДНК Радочиною О.І., зареєстрованого в реєстрі за №57, спадкова справа №6-06, [PERSON] після смерті матері [PERSON] отримала в спадщину земельну ділянку, розташовану на території Улянівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, яка передана для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га в межах згідно з планом. На підставі цього свідоцтва 13.06.2006 [PERSON] видано державний акт серії ЯГ №364555 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1422788300:04:000:0042, площею 2,0000 га в межах згідно з планом, що розташована на території Улянівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. [INFO] мати позивача [PERSON] померла, про що свідчать дані свідоцтва про смерть сері [NUMBER] , актовий запис №19 від 22.11.2013. Зі змісту інформації Валківської ДНК №122/02-14 від 03.02.2024, №499/02-14 від 18.05.2024, спадкова справа №115/2014 рік щодо майна померлої [INFO] [PERSON] відкрита нотаріальною конторою 20.05.2014 на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї до нотаріальної контори станом на 03.02.2024 не надходили. Спадкоємець за законом донька спадкодавця [PERSON] проживала окремо від спадкодавця, спадщину не прийняла, на неї не претендує і не має наміру звертатись до суду для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, про що подала заяву до нотаріальної контори. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] . Відомості про заповіт [PERSON] відсутні. Свідоцтва про право на спадщину щодо майна спадкодавця станом на 03.02.2024 не видавались. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , який належить до колгоспного типу двору та за життя голови двору [PERSON] не переоформлений на робочий тип двору і відповідно не зареєстрований згідно законодавства, що діяло до 01.01.2013. На цей час документ, що стверджує право власності на нерухоме майно не може бути виданий через смерть власника [PERSON] . Крім того, невизначені майнові права інших членів колгоспного двору (у разі наявності таких), тому склад спадкового майна є невизначеним, що унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У цьому випадку питання спадкування житлового будинку має бути вирішене у судовому порядку. Крім того, до складу спадкового майна також входить земельна ділянка кадастровий номер 1422788300:04:000:0042, площею 2,000 га, для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Малинівської сільської ради Покровського району Донецької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ЯГ №364555, виданого 13.06.2006 Красноармійською РДА Донецької області. Під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку виявлено наявність арешту на все майно [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 5503081, архівний номер [NUMBER], внутрішній номер 103, накладений 04.09.2002 на підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 19.06.2002 у справі №2-261/2002 в порядку забезпечення виконання рішення суду про стягнення на користь Нововодолазької філії ВАТ «Харківгаз» суми заборгованості 2497,65 грн. та витрат у справі на користь держави 51 грн. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину на майно померлої [PERSON] може бути видане лише після зняття арешту судом та внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис: тип обтяження - арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження - 5503081; зареєстровано - 17.08.2007 11:01:36 за №5503081 реєстратором Валківська державна нотаріальна контора; підстава обтяження - рішення, б/н 19.06.2002, Валківський районний суд; об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно; власник - [PERSON] ; додаткові дані - архівний номер [NUMBER], архівна дата 27.08.2003, дата виникнення 04.09.2002, № реєстру 103, внутрішній [NUMBER]. За повідомленням Валківського ВДВС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ №34892 від 19.12.2025, перевіркою журналів вхідних документів про відкриття виконавчого провадження та даних з АСВП встановлено, що виконавчих документів про стягнення з [PERSON] у відділі на примусовому виконанні не перебуває. Із листа АТ «Харківгаз» №149 від 19.01.2026, заборгованість за послуги з газопостачання згідно рішення Валківського районного суду Харківської області №2-261/02 від 19.06.2002, де боржником є [PERSON] , сплачена в повному обсязі. Згідно із витягу з реєстру територіальної громади від 16.09.2025, позивач з 05.09.2006 по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ст.129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). За ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. На підставі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є ЗУ «Про виконавче провадження» (далі - Закон). В ст.1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону). За ч.1 ст.18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. В ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що рішення суду, на підставі якого накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] , виконане, відсутність будь-яких виконавчих проваджень, де б померла була боржником, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в цій частині та зняти арешти з належного їй нерухомого майна. У відповідності до ст.318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені у ст.2 ЦК України. Правовідносини щодо майна колгоспного двору регулювалися ст.ст.120-126 ЦК Української PCP, які втратили чинність на підставі ЗУ №3718-12 від 16.12.1993. Внесені зміни до чинного на той час законодавства не передбачали правонаступництва прав та обов`язків щодо майна колгоспного двору іншими суб`єктами цивільних відносин, зокрема фізичною особою. Ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, тобто право власності на збудоване до набрання чинності Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, і не виникає виключно у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченого даним Законом. Положеннями ст.120,123 ЦК України (в ред. від 18.07.1963), чинного на час існування колгоспних дворів, встановлено, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Аналіз наведених доказів у їх сукупності свідчить, що станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору залишилася [PERSON] , яка проживала одна. Отже, позивач набув право власності на житловий будинок в цілому та земельну ділянку в порядку спадкування за законом, оскільки прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Враховуючи, що незаконність набуття права власності померлою судом не встановлено, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який у встановленому порядку прийняв спадщину, позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved