Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») звернулося до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 08.08.2019 між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № 2025238408. Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України. Внаслідок чого, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто всіх прав вимоги за кредитним договором № 2025238408 від 08.08.2019, відповідно до договору факторингу №12/4/21 від 12.04.2021, укладеного між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги, які були ним набуті на підставі договору факторингу №437/ФК/-20 від 11.12.2020, укладеним між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», які були раніше відступлені по договору №11/2/20 від 11.12.2020, укладеним між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 5 169,67 грн, із яких: 5 169,13 грн - заборгованість по тілу кредиту, 0,54 грн - заборгованість по відсотках. Просять стягнути зі [PERSON] , вказану суму заборгованості за кредитним договором, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.01.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в самому позові просила справу розглядати без участі представника позивача, позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.6 зворот). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.60), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, судом встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, що 08.08.2019 між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем шляхом підписання анкети-заяви на отримання кредиту та самого договору укладено кредитний договір № 2025238408, відповідно до умов якого, АТ «ОТП БАНК» надало відповідачу кредит у розмірі 5 898,99 грн, на придбання товару у продавця зі сплатою процентів за користування ним, строк кредиту визначений в графіку платежів зі (а.с.8, 8 зворот). Крім того, [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.9) та придбав за кредитні кошти товар в ТОВ «АЛЛО» (а.с.9 зворот). Позивачем на адресу місця проживання боржника направлялась вимога про погашення заборгованості (а.с.11). 11.12.2020 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 11/2/20, згідно з яким клієнт передає, фактор новий кредитор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитними договорами укладеного між клієнтом і боржниками (а.с.13-17). Вказане підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за вищезазначеним договором факторингу, витягом з реєстру боржників, серед яких значиться і відповідач [PERSON] (а.с.20). 11.12.2020 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №437/ФК-20, у відповідності до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступає ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно додатку (а.с.21-24, 25, 27) 12.04.2021 між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №12/4/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» відступає ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників, серед яких вимоги до [PERSON] в суму 5 169,13 грн, передачу якого зафіксовано в акті приймання-передачі (а.с.28-31, 33, 34) Відповідно до копій платіжних інструкції, платник ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перерахувало ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» оплату за право вимоги згідно договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021 (а.с.32). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2025238408, наданого АТ «ОТП БАНК» на виконання ухвали суду від 27.01.2026, станом на 10.12.2020 загальна заборгованість [PERSON] становить 5 169,67 грн., із яких: 5 169,13 грн - заборгованість по тілу кредиту, 0,54 грн - заборгованість по відсотках (а.с.62). З виписки по особовим рахункам за період з 08.08.2019 по 11.12.2020 вбачається, що [PERSON] , частково погашались нараховані відсотки та перераховувались кошти на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.63-64). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Зазначена правова позиція міститься і в постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] , відповідно до укладеного між ним та АТ «ОТП БАНК» кредитного договору № 2025238408 від 08.08.20219, був наданий кредит на придбання товару в розмірі 5 898,99 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не вніс платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушив його умови, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у розмірі 5 169,67 грн, із яких: 5 169,13 грн - заборгованість по тілу кредиту, 0,54 грн - заборгованість по відсотках. Вказані обставини відповідачем не спростовані, тому позов підлягає задоволенню, а заборгованість - стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», яке згідно договору факторингу №12/4/21 від 12.04.2021, прийняло належні кредиторові права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Аналізуючи норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, Верховний Суд у справі 686/28627/18 від 27.07.2022 дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Жабченко Т.М. 25.08.2025 укладено договір № 43453613/1 про надання правової допомоги (а.с.35-36, 37), в акті про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 14.11.2025 та детальному описі робіт (наданих послуг) зафіксовано обсяг робіт та послуг, наданих адвокатом та їх вартість (а.с.38,39). Вказані обставини дають суду підстави для висновку, що поза розумним сумнівом доведено факт понесення позивачем витрат на правову допомогу та їх розмір, який відповідає критеріям, як реальності наданих позивачу адвокатських послуг, так і розумної необхідності таких витрат, тобто вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, а відтак понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3 000,00 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 207, 526, 626, 628, 633, 638, 639, 1050,1054 ЦК України та

Outcome: approved