Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Короткий зміст позову. 24.01.2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання кредиту №457437-КС-001 від 15.12.2022 року станом на 09.01.2024 року в розмірі 77402,60 грн., з яких прострочене тіло кредиту - 24000 грн., прострочені проценти - 49802,60 грн., прострочена комісія - 3600,00 грн., а також судові витрати на судовий збір 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 15.12.2022 року ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] уклали Договір про надання кредиту №457437-КС-001 (далі - Договір кердиту) в електронному виді у порядку, визначеному ст.ст.3, 6, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», який був підписаний сторонами електронними підписами, зокрема, [PERSON] - одноразовим ідентифікатором - UA-2020, направленим на вказаний нею номер її мобільного телефону [NUMBER] . За умовами Договору, ТОВ «Бізнес Позика» надав Позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі 24000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності. А Позичальник Журавель С.О. зобов`язалася повернути грошові кошти на умовах, визначених Договором, сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 1,1595707% за кожен день користування Кредитом, що нараховуються протягом строку кредитування на залишок заборгованості за кредитом, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та Дня повернення Кредиту, згідно Графіку платежів. ТОВ «Бізнес Позика» виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надало Позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 24000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , яку остання вказала при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Проте [PERSON] не виконала в повному обсязі свої зобов`язання за Кредитним договором №457437-КС-001 від 15.12.2022 року, а тому станом на 09.01.2024 року її заборгованість за цим Договором кредиту становить 77402,60 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту - 24000 грн., по процентам - 49802,60 грн., за комісією - 3600 грн. Тому ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до [PERSON] за захистом, просив на підставі ст. 1054, 639, 652, 525, 526, 530, 1049, 612, 625 ЦК України позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість за Договором кредиту, а також судові витрати на судовий збір, понесені при зверненні до суд. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. За клопотання позивача витребували докази. (а.с. 60-61). Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.04.2024 року задоволено позов ТОВ «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнули з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором №457437-КС-001 від 15.12.2022 року станом на 09.01.2024 року в сумі 77402,60 грн., з яких 24000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 49802,60 грн. - сума прострочених платежів по процентам, 3600, 00 грн. - с ума прострочених платежів за комісією. Стягнули з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» судові витрати на судовийзбір в сумі 2422,40 грн. (а.с.90-92). 07.02.2025 року представник [PERSON] адвокат Пінчук Ю.В. подала заяву, в якій просила поновити строк на оскарження заочного рішення, оскільки він пропущений з поважних причин - необізнаність відповідача про розгляд справи та ухвалення рішення. Просила скасувати заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.04.2024 року, оскільки [PERSON] за цим кредитним договором не отримувала кошти. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому звільнена від сплати судового збору. (а.с.112-113). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 10.02.2025 року задовольнили клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Пінчук Ю.В. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Поновили відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Прийняли до розгляду заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Пінчук Ю.В. про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 01 квітня 2024 року по справі №537/345/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 10.02.2025 року позивач ТОВ «Бізнес позика» подали заперечення, в яких просили відмовити в задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] адвоката Пінчук Ю.В. про перегляд заочного рішення. Зазначили, що [PERSON] була належним чином повідомлення про місце і час розгляду справи, доводи про неотримання нею у кредит грошових коштів - є необгрунтованими, не підтверджені жодними доказами, спростовуються поданими позивачем доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи. В порушеня вимог закону, заява про скасування заочного рішення не направлялася позивачу. (а.с.116-121). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 05.05.2025 року залишили без руху заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Пінчук Ю.В.про перегляд заочного рішення. Надали відповідачу [PERSON] та її представнику Пінчук Ю.В. строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, протягом трьох днів з дня вручення копії ухвали, а саме подання доказів направлення позивачу заяви про скасування заочного рішення. (а.с.155). Недоліки заяви відповідача [PERSON] про скасування заочного рішення були усунуті новим представником відповідача адвокатом Дворник О.В. (а.с.164-165). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.07.2025 року задовольнили заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення. Скасували заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 01 квітня 2024 року по справі №537/345/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначили справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Викликали учасників справи в судове засідання. Установили для відповідача строк для подання відзиву на позов. (а.с.171-172). Позиція учасників справи. Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» не направив в судове засідання свого представника, хоча був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Дворник О.В. не з`явилися в судове засідання, хоча були повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Норми права, якими керувався суд. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. ВП ВС неодноразово висловлювала правову позицію щодо необхідності втілення у судовій практиці принципу Jura novit curia («суд знає закони»), зокрема у постановах від 04.12.2019 по справі 917/1739/17, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 04.09.2019 у справі № 265/6582/16-ц. Оскільки повноваження органів влади є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх. У ст. 1054 ЦК України наведено визначення кредитного договору. 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст.1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ст. 1050 ЦК України визначені наслідки порушення договору позичальником. 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 2. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У ст. 1055 ЦК України наведена форма кредитного договору. 1. Кредитний договір укладається у письмовій формі. 2. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст. 1056 ЦК України, Позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. У ст. 204 ЦК України установлено презумпцію правомірності правочину. Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до ч.1 ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 2 ст. 627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. У ст. 5 ЦК України установлено дію актів цивільного законодавства у часі. Так, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності (ч.1). Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. (ч.2). Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. (ч.3). Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна процентна ставка за користування кредитом, установлена у договорі, має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Законодавства, що регулює порядок кредитування, захисту прав споживачів, інакше умови договору споживчого кредиту, які прямо суперечать вимогам законодавства - є нікчемними. У разі, якщо сторони договору визнали підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання саме виникнення в позичальника прострочення з погашення заборгованості, а не направлення банком письмового повідомлення позичальнику про припинення строку користування кредитом, то така зміна є безумовною і не залежить від волевиявлення однієї зі сторін. Постанова ОП КЦС ВС від 15.06.2020 року у справі №138/240/16-ц. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України. Постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. У разі прострочення боржником умов договору про право банку нараховувати проценти за користування кредитом по день повного погашення заборгованості - не може бути підставою для нарахування процентів за частиною першою статті 1048 ЦК України. За період до прострочення виконання зобов`язання боржником підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Постанова ВП ВС від 4 лютого 2020 року у справі №912/1120/16. В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18) та в постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 712/9613/15-ц (провадження № 61-46733св18) вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню. Нарахування позивачу пені (штрафу тощо) є лише попередньою фіксацією факту порушення цивільно-правових зобов`язань, яка безпосередньо не впливає на права позивача. Відповідний розрахунок може бути письмовим доказом, який у разі виникнення спору між сторонами повинен оцінюватися судом відповідно до вимог процесуального законодавства. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. В ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. В ст.546 ЦК України установлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 вирішено виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом. Щодо строку нарахування процентів за користування кредитом у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку: «Проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування». За логікою Верховного Суду, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних, якщо інше не визначено у договорі). Велика Палата Верховного Суду дійшла до вказаного висновку з тих мотивів, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України. У п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України установлено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. У п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, діяв в Україні з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року. Воєнний стан діє на території України з 24.02.2022 року по теперішній час. Обставини, установлені судом. Мотиви ухваленого рішення. 15.12.2022 року кредитодавець ТОВ «Бізнес Позика» та позичальник [PERSON] уклали Договір про надання кредиту №457437-КС-001. У розділі 2 Договору наведений його Предмет. Так, п.2.1., Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти розмірі 24000 грн. на засадах строковості, платності, поворотності. А Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». За п.2.3, Строк надання кредиту: 16 тижнів. За п.2.4., Стандартна процентна ставка за Кредитом: 2,0% в день, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: 1,15957070% в день, фіксована. За п.2.5., Комісія за надання Кредиту: 3600 грн. Термін дії договору: до 06.04.2023 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 50400,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка наданого Кредиту: 12126,10%. Дата видачі Кредиту: 15.12.2022 року. Дата повернення Кредиту: 06.04.2023 року. У розділі 3 Договору наведений порядок та умови надання Кредиту. Так, Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення Договору надати Позичальнику Кредит у вказаній в п.2.1. Договору сумі, шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок Позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в п.8 Договору. За п.3.2., протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за користування Кредитом нараховується за ставкою, вказаною у п.2.4. Договору на залишок заборгованості за кредитом, наявної на початок календарного дня , за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником Графіку платежів, що вказаний в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору. За п.3.2.1., у разі, якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами Графіку платежів, що наведений у п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом розраховується відповідно до Зниженої процентної ставки в п.2.4. Договору. За п.3.2.2., Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого Графіку платежів, у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше 7 календарних днів, то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана у п.2.4 Договору. При цьому нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня прострочення платежу, передбаченого графіком платежів. У п.3.2.3 Договору наведений Графік платежів, за яким Кредит погашається ануїтентними платежамі, перший платіж - 29.12.2022 року, кожні два тижні, останній 06.04.2023 року. Розмір ануїтентного платежу - 6300 грн. Таким чином має бути сплачено за Договором ануїтентними платежами всього 50400 грн., з яких за основною сумою кредиту 24000 грн., за процентами за користування кредитом - 22800 грн., за комісію з надання Кредиту - 3600 грн. За п.3.2.4, у випадку неповернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахуваня процентів за Зниженою процентною ставкою. При чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів. За п.3.2.5, Скасування умови нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою на умовах Договору - не є зміною істотних умов Договору. У розділі 6 Договору установлено відповідальність Сторін за порушення своїх зобов`язань за Договором, а саме штраф за кожний випадок такого порушення строків сплат. У розділі 8 Договору [PERSON] зазначила інформацію про себе, номер електронного платіжного засобу - 5168-74хх-хххх-7567. Номери телефонів. Сторони підписали договір електронним підписами. Зокрема позичальник [PERSON] підписала Договір електронним одноразовим ідентифікатором UA-2020, направленим на номер телефону [NUMBER] 15.12.2022 року о 13:11:05 год. Зазначені в Договорі про надання кредиту №457437-КС-001 від 15.12.2022 року умови кредитування аналогічні зазначеним також у Паспорті споживчого кредиту, підписаним електронним одноразовим ідентифікатором UA-2020, направленим на номер телефону [NUMBER] 15.12.2022 року о 13:11:05 год., Пропозиції (оферта) ТОВ «Бізнес Позика» від 15.12.2022 року та прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) укласти Договір про надання кредиту №457437-КС-001 від 15.12.2022 року (т.1 а.с.14-30). На підтвердження підписання Кредитного договору, подано Візуальну форму послідовності дій Клієнта [PERSON] , [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] , ел.пошта [INFO] та ТОВ «Бізнес позика» щодо укладення електронного Договору про надання кредиту №457437-КС-001 від 15.12.2022 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.tpozyka.com, а саме вхід Клієнта в особистий кабінет, отримання інформації по статус Клієнта, передача обраних Клієнтом умов договору кредиту, надання паспорту споживчого кредиту, підписання паспорту споживчого кредиту та інформаційного повідомлення, запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення, формування шаблону оферти, запит на відправку шаблону акцепту, запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання Договору, відправлення в смс-повідомленні на номер телефону Клієнта одноразового ідентифікатора UA-2020, підписання Договору Клієтом, підписання Договору Товариством. Формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору, відправка документів на електронну пошту клієнту, відображення документів в особистому кабінеті клієнта, що були виконані 15.12.2022 року з 12:41:18 год до 13:11:21 год. (а.с.12). Згідно з документом ТАС Раy №540953330 від 15.12.2022 року, ТОВ «Бізнес позика» перерахувало 24000 грн. на карту № [NUMBER] , призначення платежу перерахування коштів [PERSON] [NUMBER] згідно кредитному договору №457437-КС-001 від 15.12.2022 року без ПДВ. (а.с.10). На виконання ухвали суду, АТ КБ «ПриватБанк» надали докази, а саме листом від 16.03.2024 року №20.1.0.0.0/7-24031/33012 повідомили, банківська картка № [NUMBER] була відкрита на [PERSON] , [NUMBER] .Додали виписку по цій картці за період з 15.12.2022 року по 09.01.2024 року, з якого вбачається, що 15.12.2022 року [PERSON] отримала зарахування переказу на карту в розмірі 24000 грн. (а.с. 85-88). Позивач ТОВ «Бізнес позика» надав суду проведений ним розрахунок боргу [PERSON] за кредитним договором №457437-КС-001 від 15.12.2022 року, з якого вбачається, що позичальнику нараховано заборгованість в період з 15.12.2022 року по 06.04.2023 року в розмірі 77402,60 грн., з яких прострочене тіло кредиту - 24000 грн., прострочені проценти - 49802,60 грн., прострочена комісія - 3600,00 грн. Також зазначено, що 15.12.2022 року надавався кредит в сумі 24000 грн. та нарахована комісія за надання кредиту 3600 грн., знижена відсоткова ставка за користування кредитом 1,1595707%. (а.с.31-33). Відповідач [PERSON] та її представники не заперечували факт укладення Договору кредиту №457437-КС-001 від 15.12.2022 року ТОВ «Бізнес Позика» з [PERSON] . Доводи [PERSON] та її представників із запереченням факту отримання нею від первісного кредитора позики на суму 24000 грн. - спростовуються іформацією з виписки по її рахунку в АТ КБ «Приват Банк», зазначеному нею при укладені Договору кредиту. За таких обставин, суд,

Outcome: approved