Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника адвоката Горовенка С.В. звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати між ним та відповідачкою шлюб, який укладено 07.10.2016, актовий запис №866. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.10.2016 у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області гр. [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем у цій справі. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина, донька [PERSON] , [INFO] , яка після припинення батьками подружніх відносин, за їх спільною згодою, залишилася постійно мешкати зі своєю матір`ю, відповідачем. Шлюб [PERSON] з відповідачем у цій справі, в цілому для останнього виявився невдалим, при цьому його подальше збереження, як і підтримання ним з відповідачем нормальних сімейних стосунків на сьогодні вже є просто неможливим, через повну втрату позивачем до своєї дружини, в першу чергу - довіри, а за нею також втрата ним взаємних почуттів любові та взаємоповаги один до одного. Сторона позивача вважає неможливим як примирення сторін цієї справи між собою, так і збереження даного шлюбу в цілому, у зв`язку з чим, а також через наявність у них на утриманні спільної малолітньої дитини, даний шлюб підлягає невідкладному припиненню саме в судовому порядку. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.12.2025 передано матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу на розгляд за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 головуючим суддею визначено Чапліну Н.М. 19.01.2026 суд ухвалив відкрити провадження у справі та призначити її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 23.02.2026. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. 23.02.2026 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Горовенка С.В., у якій представник просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі повного визнання позовних вимог або незаперечення відповідачем [PERSON] пред`явленого до неї цивільного позову у справі №711/11566/25, зазначену вище цивільну справу розглянути за його відсутності. У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. 23.02.2026 до суду від відповідача надійшла заява, у якій вона просить проводити розгляд справи та всі судові засідання без її участі, під час винесення рішення покладається на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07.10.2016 у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №866, що підтверджується відомостями копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Також встановлено, що за час перебування в цьому шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 20.03.2017 Виконавчим комітетом Благодатнівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис №03. Подружнє життя у сторін не склалося, вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. За змістом положень частини 1 статті 51 Конституції України, частини 1 статті 21 СК України, частини 1 статті 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, відносини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач не висловив заперечень проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні до суду із цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн. Разом з тим, судові витрати (судовий збір) слід залишити за позивачем, оскільки у п. 5 позовної заяви зазначено, що всі понесені позивачем судові витрати у цій справі він просить не відшкодувати, а віднести за рахунок останнього. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved