Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] в інтересах яких діє адвокат Шемет Ігор Олександрович звернулися до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просять суд: -визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті громадянки [PERSON] , [INFO] , на частки 2-кімнатної квартири, загальною площею 48 кв.м., житловою площею 29 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] ; -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті громадянки [PERSON] , [INFO] , на частки 2-кімнатної квартири, загальною площею 48 кв.м., житловою площею 29 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є матір`ю: громадянки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та актовим записом №29, складеним Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області; громадянки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів Цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного МУМЮ (м. Одеса) від 04.04.2025 року. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що 24.02.2015 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . 29 червня 2000 року [PERSON] було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48 кв.м., житловою площею 29 кв.м., про що свідчить договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований 29.06.2000 року на Криворізькій універсальній товарній біржі за №001/134-Н. Вказаний договір відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" був зареєстрований на Криворізькій універсальній товарній біржі та нотаріальному посвідченню не підлягав в силу положень закону, що діяв на момент укладання договору. [INFO] [PERSON] померла, на підтвердження чого 11.02.2025 року Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . У встановлений законом строк позивачі звернулися до Приватного нотаріуса Дацко Ярослава Олексійовича з заявами про вчинення нотаріальних дій - видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на майно, що належало покійній на підставі договору купівлі продажу, зареєстрованого 29.06.2000 року на Криворізькій універсальній товарній біржі за №001/134-Н. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно законодавства, що діяло на момент придбання спадкового майна, угода про набуття права власності підлягала обов`язковому нотаріальному посвідченню. Отже, оскільки за життя спадкодавця його частка у вказаному домоволодінні виділена не була, договір купівлі - продажу не був посвідчений нотаріально, а позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, останні вимушені звернутися до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] , [PERSON] в інтересах яких діє адвокат Шемет Ігор Олександрович до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності в порядку спадкування було залишено без руху на надано позивачам десятиденний строк для усунення недоліків. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року провадження у цивільній справі відкрито та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2026 року в цивільній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачі та представник позивачів в судове засідання не з`явилися про розгляд справи повідомлялися належним чином. Представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Як вбачається з актового запису про народження №29 [PERSON] , народилася [INFO] , батьком є [PERSON] , [INFO] , матір`ю є [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , народилася [INFO] , батьком є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] про що 24 січня 2015 року складено відповідний актовий запис №24. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно з договору купівлі-продажу нерухомого майна товарної біржі від 29.06.2000 р. [PERSON] купила двокімнатну квартиру, загальною площею 48,00 кв.м, житловою площею 29.00 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , даний договір зареєстрований на Криворізькій універсальній товарній біржі, реєстраційний номер № 001/134-Н. Також зазначена нерухомість зареєстрована в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за [PERSON] №14-257-4967 від 05.07.2000 р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 11 лютого 2025 року складено відповідний актовий запис № 623. Як вбачається з копії спадкової справи, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. у встановлений законом строк зі заявами про прийняття спадщини, на підставі чого було заведена спадкова справа, інші особи не подавали заяви про прийняття або відмову від спадщини. 13.06.2025 року позивачі звернулися до цього нотаріуса зі заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом по частці успадкованого майна. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 серпня 2025 року [PERSON] та [PERSON] , які є єдиними спадкоємицями після смерті своєї матері [PERSON] , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , через недотримання вимог до посвідчення договору купівлі-продажу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно. Тобто в позасудовому порядку позивачі позбавлені права оформити спадщину і отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року визначає: щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А тому, оскільки договір купівлі - продажу був укладений 29.06.2000 року, суд приходить до висновку, що до даних відносин положення ЦК України від 16 січня 2003 року застосуванню не підлягають, а застосовуються норми ЦК УРСР в редакції чинній на момент укладення договору. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно Переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться державна реєстрація об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності фізичних та юридичних осіб до Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово комунальному господарству № 56 від 23 грудня 1995 року, договори купівлі продажу, зареєстровані біржею посвідчуються згідно з чинним законодавством державними нотаріальними конторами. При укладанні договору купівлі-продажу сторони керувались ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року за № 1956-XII, де вказано, що угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про власність» від 7 лютого 1991 року за № 697-XII, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК УРСР та Законом України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року за № 1956-XII, тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд приходить до висновку, що на момент укладення та реєстрації позивачем на товарній біржі договору купівлі-продажу слід було керуватися передусім нормами Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року за № 1956-XII, а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне. За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). З огляду на викладене, судом встановлено, що договір купівлі - продажу житлового приміщення, укладений і зареєстрований на Криворізькій універсальній товарній біржі є дійсним, та право власності на житлове приміщення було дійсним до моменту смерті [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивачі як спадкоємці першої черги за законом, а тому визнання права власності по частці на спірне майно в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, а заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved