Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

1.Стислий виклад: 1.1. позиції позивача 03 листопада 2025 року [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON] позивач), в особі представника - адвоката Лисенка Андрія Олександровича, який діє на підставі ордеру серії АХ № 1301025 від 30.10.2025, через систему «Електронний суд», звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (надалі за текстом - АТ «Банк Кредит Дніпро»/відповідач), предметом якої є: визнання виконавчого напису, який вчинений 23.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяною Миколаївна, що зареєстрований в реєстрі за № 1592 про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», код ЄДРПОУ 14352406, заборгованості за кредитним договором № 26201000380340 від 30.10.2018 у сумі 16701,67 грн таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 23.11.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяна Миколаївна вчинила виконавчий напис № 1592 про звернення стягнення з позичальника [PERSON] на користь стягувача Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за Кредитним договором № 26201000380340 від 30.10.2018 у сумі 16701,67 грн. На підставі Виконавчого напису, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович 21.01.2022 відкрив виконавче провадження № [NUMBER]. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, через що був змушений звернутись до суду із відповідним позовом, оскільки при вчиненні Виконавчого напису було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; сума заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією є по суті оспорюваною сумою та такою, що не визнана Позивачем як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом. вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями не вбачається за можливе. 1.2.заперечень відповідача Відповідач АТ «Банк Кредит Дніпро» пропозицію Індустріального районного суду м. Харкова, викладену в ухвалі від 07.11.2025 щодо подання відзиву на позов не використав, не скористався процесуальним правом спростувати наведені позивачем аргументи та доводи у позовній заяві. 2. заяви, клопотання У позовній заяві представником [PERSON] - адвокатом Лисенко Андрієм Олександровичем заявлено клопотання про проведення розгляду справи за відсутності позивача та його представника . 20 листопада 2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова від приватного виконавця Петренка Дмитра Олександровича надійшли витребувані матеріали виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 1592. Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, від учасників справи до суду не надходило. 3.інші процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 03.112025 справа № 644/10314/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 04.11.2025 судом сформовано засобами «Електронний суд» відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 1973218, з якої вбачається, що місце проживання місце проживання місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 07.11.2025 позов прийнято, відкрито провадження по справі № 644/10314/25 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребування докази у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяну Миколаївну та приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича. Позивач та представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, матеріали справи містять клопотання, у якому вони просить суд здійснити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України судові повістки відповідачу АТ «Банк Кредит Дніпро» про виклик у судові засідання призначені на 28.11.2025, 29.12.2025, 04.02.2026, 02.03.2026 направлялися судом через систему «Електронний суд» до особистого кабінету АТ «Банк Кредит Дніпро», про що свідчать довідки про доставку електронного документа, що вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича як третя особаналежним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронного документа,в судове засідання не прибув, заяви про відкладення не надав. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяна Миколаївна як третя особаналежним чином повідомлена про дату та час судового засідання, в судове засідання не прибула, заяви про відкладення не надала. Судова повістка приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяні Миколаївні направлялася за адресою: м. Київ, пр-т Петра Григоренка, б. 39Б, оф. 33 (103). Рекомендоване повідомлення про виклик приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М. на 28.11.2025 повернулося до суду як неотримане Гончаренко Т.М. із зазначенням у довідці про причини повернення: «за закінченням терміну зберігання». Дотримуючись ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд бере до уваги правовий висновок сформований у постанові Касаційний цивільний суд Верховного Суду №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Крім цього, Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 висвітлено правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Рекомендоване повідомлення на 04.02.2026, 02.03.2026 повернулися до суду як неотримані Гончаренко Т.М. із зазначенням у довідці про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням згідно вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, яка регламентує, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, в тому числі, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 05.03.2009 № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09.08.12019 у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18). Отже, враховуючи вказане вище, відповідач АТ «Банк Кредит Дніпро» належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, до суду відзиву на позовну заяву не надав, жодних заяв та клопотань до суду не надходило. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (ст. 1 ЦПК, ст. 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, що відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 918/539/16. З приводу чергової неявки в судове засідання представника АТ «Банк Кредит Дніпро» та можливості продовження розгляду справи за його відсутності, суд врахувавши обставини справи, дійшов переконання про можливість розгляду та закінчення розгляду справи за відсутності представника АТ «Банк Кредит Дніпро», оскільки його відсутність не перешкоджає вирішенню справи по суті на підставі наявних у справі доказів, про що суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на те, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд за згодою представника позивача, розглядає справу за відсутності відповідача та, згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 02.03.2026 зі згоди представника позивача та його представника, прийнято рішення про заочний розгляд справи за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяна Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду. Судом установлено, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяною Миколаївною 23.11.2021 вчинено виконавчий напис № 1592 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № 26201000380340 від 30.10.2018, укладеним між ним із АТ «Банк Кредит Дніпро». Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежі. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.01.2019 по 19.10.2021. сума повної заборгованості складає 15 801,67 грн, з яких: 5 969,66 грн - заборгованість за сумою кредит; 8 432,01 грн - заборгованість за процентами; 1 400,00 грн - плата за пропуск мінімальних платежів. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати зі Стягувача АТ №Банк Кредит Дніпро» у сумі 900,00 грн. загальна сума, що підлягає стягненню з Боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» складає 16 701,67 грн. 08.12.2021 за вих. № 17-9726/83 до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича від АТ «Банк Кредит Дніпро» надійшла заява про примусове виконання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяною Миколаївною за № 1592 від 23.11.2021 про стягнення із боржника, яким є: [PERSON] коштів у розмірі 16 701,67 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Дмитром Олександровичем 21.01.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] за виконавчим написом № 1592 виданого 23.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяною Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості у загальному розмірі 16 701,67 грн. Згідно інформації про виконавче провадження № [NUMBER] від 01.11.2025, стан виконавчого провадження відкрито. Згідно листа ДП «Український національний центр розбудови миру» № 09-07/33401 від 07.10.2025 [PERSON] , [INFO] , солдат, в/ч [NUMBER] перебував у полоні та був звільнений 02.10.2025. Щодо матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER] Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Дмитром Олександровичем 04.02.2022 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у ТОВ «ЗАВОД «РАПІД» та ТОВ «БК «ІНТЕРСІТІБУД». 21.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Дмитром Олександровичем 04.02.2022 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, згідно якої стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 1 670,16 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Дмитром Олександровичем 21.01.2022 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, відповідно якої розмір мінімальних витрат виконавчого провадження становить 500,00 грн. 30.10.2018 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено договір № 26201000380340 про встановлення кредитного ліміту, згідно умов якого в порядку передбаченого цим Договором та УДБО, Банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку Клієнта № [NUMBER] , відкритого в банку (далі - Рахунок), операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - Кредитна картка), шляхом встановлення ліміту Кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення (далі - Кредит) з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів Клієнта на Рахунку. За інформацією з листа ТОВ «Завод «Рапід» № 14/02-02 від 14.02.2022, вбачається, у постанові ВП № [NUMBER] від 04.02.2022 на [PERSON] зазначено, що здійснити відрахування із доходів неможливо, так як здійснюються стягнення за іншими постановами. 5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» №3425-XII від 02.09.1993). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (надалі за текстом - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено: «вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Верховний Суд у постанові від 27.08.2020 (справа № 554/6777/17) (провадження № 61-19494св1) вказав, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також у пункті 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) зазначено, що як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення іпотекодавця про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Тому Велика Палата Верховного Суду не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог ТОВ «Кредитні ініціативи». З огляду на зазначене відсутні підстави для розгляду питання про відступлення від висновків щодо застосування норм права, сформульованих у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду України у подібних правовідносинах. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За приписами ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18. Від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. У постанові Верховного Суду від 08.09.2021 в справі № 201/6498/20 зроблено правовий висновок про те, що факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з боржника) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів до статті 1212 ЦК України. 6.Висновки суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Однак, АТ «Банк Кредит Дніпро» не надало суду докази, що, звертаючись до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису, існувала будь-яка заборгованість позивача. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) ? «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд бере до уваги, що наданий договір № 26201000380340 від 30.10.018, який міститься у матеріалах виконавчого провадження, та на підставі якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Тетяна Миколаївна видано виконавчий напис № 1592, не є нотаріально посвідченим договором, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Наданий нотаріусу договір № 26201000380340 від 30.10.018 не посвідчений нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути, як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (ст. 42 Закону України «Про нотаріат»). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18). Відповідачем АТ «Банк Кредит Дніпро» не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження направлення, як позикодавцем, повідомлення про вчинення виконавчого напису з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання позивачем, як позичальником, такого повідомлення. Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення. Також відповідачем АТ «Банк Кредит Дніпро» не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту подання ним, як стягувачем, нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості [PERSON] згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Отже, суд, враховуючи викладене дійшов висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 7. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн. Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з АТ «Банк Кредит Дніпро» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved