Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Жовтонецький Віктор Миколайович, що діє в інтересах Акціонерного товариства «Ідея Банк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 56981,88 грн. та понесені ним по справі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.08.2023 згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, текст якого розміщений на Інтернет-сторінці Банку, між банком та відповідачкою було укладено угоду № С-117-014648-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Укладаючи кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці банку та які йому роз`яснені та зрозумілі та з якими він цілком згодний. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування кредитом становить 48% річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії угоди - 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) - 48% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 35800 грн. Зазначив, що позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором. Проте відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки за договором. Останній платіж здійснено 13.11.2024. Сума заборгованості станом на 07.11.2025 становить 56981,88 грн., яка складається з простроченого боргу 34213,17 грн., прострочених процентів 22768,71 грн. Банком на адресу відповідача направлено вимогу про усунення кредитних зобов`язань від 01.10.2025, проте відповідачка у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором. В зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. 22 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання 20 лютого 2026 року представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника банку, в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання 20 лютого 2026 року повторно не з`явилась, повідомлялась судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано. Неявка учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою у письмовому клопотанні про розгляд справи без участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. За наслідком розгляду даної справи, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст.244 ЦПК України відклав судове засідання для ухвалення та проголошення судового рішення на 13.05 год. 25.02.2026. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 29.08.2023 [PERSON] уклала з АТ «Ідея Банк» угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування №С-117-014648-23-980. Відповідно до угоди, банк надав позичальнику максимальний розмір кредитної лінії 200000 грн. зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією, розмір кредитної лінії у дату укладання угоди становить 35800 грн. та може бути змінений в межах максимального розміру за ініціативою банку або клієнта. Пунктом 4.3 Угоди про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування №С-117-014648-23-980 встановлено, що процентна ставка за користування Кредитом становить 24% річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження Сторонами в порядку визначеному цією Угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних. Укладаючи Угоду №С-117-014648-23-980 від 29.08.2023 сторони погодили, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які [PERSON] роз`яснені, зрозумілі та з якими вона цілком згідна, про що зазначено в п. 5.4. Крім того, [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача. Відтак, Договір разом з письмовою Угодою про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування є Договором приєднання, в розумінні ст. 634 ЦК України. Публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, чинній на момент підписання Угоди, розміщені та зберігаються на офіційному вебсайті Банку www.ideabank.ua. Крім умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Угода №С-117-014648-23-980 від 29.08.2023 про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування, містить усі необхідні умови, а саме: ліміт кредитної лінії, процентна ставка за користування коштами кредитної лінії. Оскільки в зазначених вище документах, підписаних відповідачкою, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом та інші платежі, суд вважає, що сторони погодили умови договору кредиту. Таким чином, встановлено, що між банком та [PERSON] досягнуто згоди за істотними умовами договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов договору, що підтверджується виписками по поточному рахунку. Однак, відповідачка в повній мірі не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки за договором. У зв`язку із невиконанням умов Угоди №С-117-014648-23-980 утворилась заборгованість, яка згідно банківської виписки по рахунку клієнта, довідки-розрахунку становить станом на 07.11.2025 суму 56981,88 грн. та складається із: простроченого кредиту 34213,17 грн., прострочених процентів 22768,71 грн. У зв`язку із невиконанням умов договору, на адресу [PERSON] банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 01.10.2025 №12.4.2/С-117-014648-23-980. Згідно даної вимоги AT «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вище вказаної вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами. Також, [PERSON] було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги AT «Ідея Банк» будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із неї заборгованості за кредитним договором на власний вибір банку. З виписки по рахунку [PERSON] вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, здійснювала перекази, сплачувала частково заборгованість та проценти за користування кредитними коштами. Відповідачка свої зобов`язання за договором №С-117-014648-23-980 належним чином не виконала. Згідно з ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Приписами ч. 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Під час розгляду справи встановлено, що договір №С-117-014648-23-980 від 29.08.2023 містить інформацію про суму кредитного ліміту, умови та порядок видачі, розмір відсоткової ставки (річної), відповідальність сторін, він підписаний відповідачкою, сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору, на момент укладення договору позичальник не заявляв додаткових вимог щодо умов договору та в подальшому частково виконувала його умови. [PERSON] користувалася кредитними коштами та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується випискою по рахунку. Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону. Стороною відповідача фактично визнано отримання та використання кредитних коштів, шляхом сплати відповідних платежів, а тому суд не вбачає підстав вважати, що між сторонами не склались договірні правовідносини. Відповідно до п. 10.21 Публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб якщо на кінець останнього операційного (банківського) дня Платіжного періоду (з врахуванням умов Індивідуального порядку внесення суми Обов`язкового мінімального платежу) Клієнт не здійснив сплати суми Обов`язкового мінімального платежу та суми Несанкціонованої заборгованості (в разі її наявності), Банк вважає таку несплачену суму Обов`язкового мінімального платежу та суму Несанкціонованої заборгованості (у разі її наявності) простроченою заборгованістю Клієнта за Кредитом на наступний операційний (банківський) день Банку, що йде за останнім операційним днем Платіжного періоду. З представлених позивачем письмових доказів за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, угоди про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування №С-117-014648-23-980 від 29.08.2023 вбачається, що відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за договором не здійснювала, внаслідок чого, у неї перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 56981,88 грн., що складається з простроченого боргу у розмірі 34213,17 грн., прострочених процентів 22768,71 грн. Відповідачка не надала даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти в повному обсязі та у встановлені строки не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не спростована, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №С-117-014648-23-980 від 29.08.2023 в розмірі 56981,88 грн., яка підтверджена розрахунком позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved