Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зазначивши, що 22.05.2018 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. ГІроцентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Тобто відповідач погодилася на приєднання до публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та вона погодилася з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Станом на 20.09.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 30 702,15 гривень. 20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором і до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 22.05.2018 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 30 702,15 гривень, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримує, просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення та розглядати справу в його відсутності. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явился. Заяву про слухання справи за її відсутності не надала, причини неявки суду не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2018р. [PERSON] (клієнт) підписала власноручним підписом Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, підписанням якої запропоновував ПАТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та банком. Відповідно до розділу І «Тип та мета кредиту» оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 22.05.2018 (далі - оферта), тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії. Найменування продукту «Максимум-готівка», мета кредиту - для особистих потреб. В розділі ІІ «Умови обслуговування кредитної картки» оферти, [PERSON] просила випустити їй міжнародну платіжну карту MC DEBIT WORLD строком дії 3 роки з моменту випуску. Згідно з розділом ІІІ «Умови надання кредитної лінії» оферти, ліміт кредитної лінії становить у розмірі 200 000,00 гривень. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою становить 24 % річних; тип процентної ставки - фіксована. Як вбачається з розділу ІV «Умови сплати платежів, визначених Угодою/договором» оферти, обов`язковий мінімальний платіж встановлений у розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень. Відповідно до розділу VІ «Гарантії клієнта» оферти, підписанням оферти [PERSON] беззаперечно підтвердила, що попередньо ознайомлена у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ. Акцепт-пропозицію на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії [PERSON] отримала 22.05.2018 про що свідчить її підпис. 22.05.2018 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту ПАТ «АЛЬФА-БАНК», в якому викладена інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» та Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» було укладено договір факторингу № 3, відповідно до пункту 2.1. якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Пунктом 2.3. договору факторингу № 3 визначено, що право вимоги вважається відступленим фактору з дати оплати фактором ціни права вимоги відповідно до пункту 4.2. цього договору. В дату здійснення оплати фактором ціни права вимоги відповідно до пункту 4.2. цього договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою, встановленою в Додатку № 2 до цього договору. Відповідно до пункту 9.1. договору факторингу № 3 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором, якщо інше не передбачено умовами договору. Як вбачається з Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 20 вересня 2021 року до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021, укладеного 20 вересня 2021 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», у відповідності та на виконання Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 клієнт передав, а фактор отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку № 1-1 до Договору. Відповідно до платіжного доручення № 559 від 20 вересня 2021 року ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перерахувало АТ «АЛЬФА-БАНК» 12 844800,00 гривень в якості оплати за право вимоги згідно Договору факторингу № 3 від 20.09.2021. Як вбачається з Виписки з додатку до договору факторингу № 3 від 20.09.2021 «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами», підписаного між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № б/н від 22.05.2018 на суму заборгованості 30702,15грн., з яких залишок по тілу кредиту- 27 595,37грн., залишок заборгованості за штрафними санкціями -3106,78грн., перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС». Таким чином, вказаний договір набув чинності, за яким згідно з Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 20 вересня 2021 року до Договору факторингу № 3 від 20 вересня 2021 року, укладеного 20 вересня 2021 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», вимоги за кредитним договором № б/н, укладеним 22.05.2018 між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] , перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФІНАНС». Питання дійсності договору факторингу № 3, укладеного 20 вересня 2021 року між Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», в установленому законом порядку не оспорено. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення,зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Із виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 22.05.2018 по 20.09.2021, доданої до позовної заяви, вбачається, що [PERSON] користувався грошовими коштами АТ «СЕНС БАНК» (ПАТ «АЛЬФА-БАНК») за допомогою кредитних карток № [NUMBER] , № [NUMBER] та частково сплачувала заборгованість. Доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2019 року у справі №910/10254/18, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому можуть підтверджувати факт передачі кредитних коштів позичальнику та заборгованість за кредитним договором. Отже, виписка по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard, що знаходиться в матеріалах справи, є належним та допустимим доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Наведене також узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 204/2217/16-ц (провадження 61-47244св18) та від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором, станом на 20.09.2021 року становить 30702,15 гривень, яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 26950,21 гривень; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 3106,78 гривень; заборгованості за овердрафтом (несанкціонована заборгованість) у розмірі 645,16 гривень. З виписки по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 22.05.2018 по 20.09.2021, доданого до позовної заяви, вбачається, що позивачем списувалася з карткового рахунку відповідача за рахунок його коштів плата за користування послугою SMS-інформування на загальну суму 240 гривень та за розрахунково-касове обслуговування основної картки (щомісячно, від суми заборгованості на кінець РЦ) на загальну суму 19090,76 гривень. Розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договором. Розрахунково-касове обслуговування є однією з базових операцій банків. Будь яка операція - і пасивна, і активна, і надання послуг - неминуче супроводжується здійсненням платежу, отже - розрахунковим чи касовим обслуговуванням відповідного клієнта. Причому виконання таких операцій виконуються за дорученням клієнтів, яких банки здійснюють платежі, чи касові операції. Банки на договірній основі здійснюють розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів і виконують їх розпорядження щодо перерахування коштів з рахунків, за що стягують плату з клієнтів у вигляді комісійної винагороди. Отже, касове обслуговування - це сукупність банківських операцій з прийняття готівкових коштів від клієнтів і зарахування їх на відповідні банківські рахунки та видачі з клієнтських рахунків через касу банку готівкових коштів згідно з розпорядженням клієнтів на цілі, передбачені чинним законодавством. Проте, позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх розміру зі споживачем при укладенні вказаного кредитного договору, оскільки надані суду докази, які є складовою частиною кредитного договору, такої інформації не містять. Не доведено позивачем і того, що сторонами було узгоджено умови договору щодо розміру заявленої позивачем плати за користування послугою SMS-інформування, яка списувалася з карткового рахунку відповідача за рахунок його коштів, що відображено у виписці по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період 22.05.2018 по 20.09.2021. Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Суд приходить до висновку, що у позивача були відсутні правові підстави для зарахування сплачених коштів відповідачем в рахунок оплати за користування послугою SMS-інформування та за розрахунково-касове обслуговування основної картки. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сплачені відповідачем грошові кошти, які зараховувалися позивачем в рахунок оплати за користування послугою SMS-інформування в сумі 240 гривень, за розрахунково-касове обслуговування основної картки в загальній сумі 19090,76 гривень, необхідно зарахувати в рахунок погашення заявленої позивачем заборгованості за кредитом. Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.05.2018, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що стягненню підлягає заборгованість за простроченим тілом кредиту, процентами за користування кредитом, заборгованість за овердрафтом, розмір яких погоджено сторонами в Угоді про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладеній між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] , яка є складовою частиною вказаного кредитного договору. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором від 22.05.2018 року у розмірі 11 371,39грн. = 30702,15 грн. - 240грн. - 19090,76грн. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи те, що позовну заяву ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» задоволено частково, а саме: 37% заявлених позовних вимог, суд, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 1120,36 грн. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною третьою статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що адвокат Литвиненко Оксана Ігорівна надавала позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03 липня 2024 року, укладеного між Адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Як вбачається з пункту 1.1. договору про надання правничої допомоги № 03-07/24, адвокат надає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ у якій клієнт є учасником. Пунктом 1.4. договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 передбачено, що документом, який підтверджує надання адвокатом послуг, та їх приймання клієнтом, є Акт приймання-передачі наданих послуг, що складається та підписується сторонами або їх повноважними представниками протягом 5-ти робочих днів після надання адвокатом зазначених у п. 1.1. Договору послуг. В підпункті 2.1.1. пункту 2.1. договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 визначено, що клієнт має право своєчасно отримувати юридичні послуги належної якості та у встановлені законом строки. Відповідно до пункту 3.1. Розділу 3 «Ціна та порядок здійснення розрахунку» договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 2 000,00 гривень. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті (актах) приймання-передачі наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом. Як вбачається з Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг, підписаного 15 липня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та Адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною, адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги відповідно до договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 по справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором: надання первинної консультації 0,5 години, вартість 1 000,00 гривень; правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини 2 години, вартість 4 000,00 гривень; підготовка та подання позовної заяви 2,1 години; вартість 4 200,00 гривень; всього 9 200,00 гривень. Відповідно до платіжної інструкції № 4928 від 01 жовтня 2024 року, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перерахувало Адвокату Литвиненко Оксані Ігорівні 9 200,00 гривень в якості оплати згідно договору № 03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи Ірпінським міським судом Київської області є достатніми, допустимими і достовірними. Разом з цим, враховуючи, характер спірних правовідносин, складність справи, тривалість її розгляду, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і часу, витраченого на виконання цих робіт (послуг), суд вважає обґрунтованим і співмірним розмір витрат на правничу допомогу у сумі 5200 гривень, яка включає вартість надання первинної консультації позивачу у справі в сумі 1000 гривень та підготовка і складання позовної заяви в сумі 4200 гривень. При цьому суд не погоджується з вартістю послуг адвоката Литвиненко Оксани Ігорівни на правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, які відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 15.07.2024 становлять 4000 гривень, оскільки в позовній заяві відсутнє посилання на правові висновки Верховного Суду та рішення Європейського суду з прав людини. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з положень статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи із наступного розрахунку: 5200грн. ( сума обґрунтованого і співмірного розміру витрат на правничу допомогу) х 37%( відсоток розміру задоволеного позову) / 100% = 1924,00грн. (сума витрат на професійну правничу допомогу, пропорційна відсотку задоволеного позову).

Outcome: partial