Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

02.09.2025 представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» - адвокат Кеню Д.В. через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (у тексті - підсистема «Електронний суд» ЄСІТС) звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді зазначеного суду від 23.09.2025 (а. с. 82) справу передано за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області, яку суд отримав 05.01.2026. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.09.2018 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (у тексті - АТ «ОТП Банк», позикодавець, кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір № 2020346987 (у тексті - кредитний договір, договір), відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, інші платежі, визначені договором. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, що є порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин, а саме ст. ст. 526 та 527 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України). 18.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл фінанс» укладено договір факторингу № 18/08/21 (у тексті - договір факторингу), згідно якого первісний кредитор АТ «ОТП Банк» відступив на користь нового кредитора ТОВ «Цикл фінанс» право вимоги за кредитним договором № 2020346987 від 02.09.2018, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , разом з усіма додатками до нього (у т. ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є його невід`ємними частинами. Згідно договору факторингу сума боргу [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «Цикл фінанс» є обґрунтованою та документально підтвердженою і складає 56018,95 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 32198,19 грн, заборгованість за відсотками - 23820,76 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 56018,95 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою від 07.01.2026 позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а її розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачеві та його представникові копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі судом надіслано та доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 08.01.2026, що підтверджується довідками, складеними відповідальним працівником суду (а. с. 92, зворот а. с. 92). Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, яка 08.01.2026 судом надіслана відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його зареєстрованого місця проживання, 27.01.2026 повернулась до суду без вручення (а. с. 93, 94). 02.02.2026 судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що постановлено відповідну ухвалу (а. с. 95). Судове засідання призначене на 24.02.2026 (зворот а. с. 95). Позивачеві та його представникові копію ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і судову повістку про виклик до суду в цивільній справі судом надіслано та доставлено в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС 18.02.2026 та 06.02.2026 відповідно, що підтверджується довідками, складеною відповідальним працівником суду (а. с. 97, 98). Копії ухвал про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 07.01.2026 і про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 02.02.2026, та судова повістка про виклик до суду в цивільній справі, які 03.02.2026 судом надіслані відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його зареєстрованого місця проживання, згідно відомостей з вебсайту АТ «Укрпошта» йому не вручені. 20.02.2026 на офіційному веб-порталі Судової влади України розміщено оголошення про виклик [PERSON] до суду (а. с. 99). Представник позивача в судове засідання 24.02.2026 не з`явився; у пункті 6 прохальної частини позовної заяви просить суд провести розгляд справи без його участі (а. с. 6). Відповідач в судове засідання не з`явився, при тому що про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином; про причини неявки суд не повідомив; клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позовну заяву або інші заяви по суті справи від відповідача до суду не надходили. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За наведених обставин, в силу приписів зазначеної норми ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 275 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, 02.09.2018 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 2020346987, за умовами розділу 1 якого банк надав позичальнику споживчий кредит в загальному розмірі 5721,00 грн: 5421,00 грн - на придбання товару у продавця, 300,00 грн - на сплату додаткових послуг банку, а саме послуги «СМС+Довідка»; дата остаточного повернення кредиту - 02.09.2020; процентна ставка фіксована - 0,01 % річних. Датою (моментом) надання банком кредиту та його отримання позивальником вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця і на придбання товару, строком на 24 місяці (а. с. 8). Специфікацією до кредитного договору від 02.09.2018 (а. с. 14) підтверджується, що АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику - фізичній особі [PERSON] кредиту на придбання товарів вартістю 7921,00 грн, з них кредит становить 5421,00 грн. Фіскальним чеком ТОВ «Комфі трейд» від 02.09.2018 (а. с. 13) підтверджується оплата товарів на суму 7921,00 грн, з них 5421,00 грн - кредитні кошти, 2500,00 грн - початковий внесок, сплачений [PERSON] готівкою. Відповідно до розділу 2 кредитного договору заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (особистих) та правил користування карткою, інформаційного листка, тарифів банку, які розміщені на офіційному сайті банку (у розділі «Дебетні та кредитні картки»). У зв`язку з цим [PERSON] відкрито картковий рахунок та кредитну лінію на суму 3500,00 грн (з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору) строком на 36 місяців (з правом пролонгації). У п. 2.1. кредитного договору зазначено, що за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку. Цим пунктом передбачені наступні умови обслуговування кредитної лінії на дату укладення заяви-анкети: розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду (до 55 днів) становить 0,01 % річних, після закінчення пільгового періоду - 5 % в місяць. Згідно з п. 2.2. кредитного договору [PERSON] оформив на своє ім`я послугу з дистанційного обслуговування засобами системи OTP Smart, яке просить здійснювати з використанням каналів доступу та з врахуванням встановлених банком денних лімітів по кожній з валют: в UAH - 50000,00, в USD - 2000,00, в EUR - 2500,00 (а. с. 8). Підписаною [PERSON] власноручним підписом розпискою (а. с. 16) підтверджується, що він отримав емітовану АТ «ОТП Банк» на його ім`я картку № [NUMBER] з терміном дії 06/21. З правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлений. Також 02.09.2018 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, чим підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а. с. 10). У сформованій АТ «ОТП Банк» 11.07.2025 виписці з рахунка приватного клієнта [PERSON] № 2020346987_CARD від 02.09.2018, картковий рахунок [NUMBER] (а. с. 38 - 45) відображені внутрішньобанківські операції за цим рахунком. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 2020346987_CARD від 02.09.2018, картковий рахунок [NUMBER] про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту [PERSON] , станом на 18.08.2021 (а. с. 17 - 37), загальний розмір заборгованості становить 56018,95 грн. 18.08.2021 між ТОВ «Цикл фінанс» та АТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу № 18/08/21 (а. с. 46 - 50), на підставі якого ТОВ «Цикл фінанс» стало новим кредитором по відношенню до [PERSON] і набуло право вимоги до нього за кредитним договором у сумі 56018,95 грн, з яких: 32198,19 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23820,76 грн - заборгованість за відсотками. Платіжним дорученням № 1592 від 18.08.2021 (а. с. 53) підтверджується, що ТОВ «Цикл фінанс» сплатило на користь АТ «ОТП Банк» грошові кошти за договором факторингу № 18/08/21 від 18.08.2021. Згідно акту приймання передачі реєстру боржників № 1 від 08.08.2021 до договору факторингу № 18/08/21 від 18.08.2021 (а. с. 52) АТ «ОТП Банк» передало, а TOB «Цикл фінанс» прийняло реєстр боржників № 1. Відповідно до витягу з реєстру боржників, що є додатком № 1 до договору факторингу № 18/08/21 від 18.08.2021 (а. с. 51), ТОВ «Цикл фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 56018,95 грн, з яких: 32198,19 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23820,76 грн - заборгованість за відсотками. Як вбачається зі сформованої АТ «ОТП Банк» 11.07.2025 виписки з рахунка [PERSON] і з розрахунку заборгованості станом на 18.08.2021 за кредитним договором № 2020346987, проведеного первісним кредитором, відповідач у період з 09.09.2018 до 22.11.2019 здійснював платежі за договором, спрямовані на погашення кредиту і нарахованих відсотків. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за кредитним договором. Аналогічна позиція міститься у п. 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, у якому зазначено, що «Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами». У постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц зазначено, що «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 в справі № 643/17966/14-ц зазначено наступне: «Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню». Враховуючи, що між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, такий правочин згідно з вимогами ст. 204 ЦК України створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що АТ «ОТП Банк» відступило позивачеві право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за кредитним договором № 2020346987 від 02.09.2018. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що первісний кредитор АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальникові можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач, отримавши кредитні кошти, зобов`язання належним чином за договором не виконав, повернення в повному обсязі грошових коштів відповідно до умов кредитного договору та графіку платежів не здійснив, в результаті чого у нього виникла заборгованість. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У позовній заяві представник позивача зазначив, що понесені позивачем судові витрати складаються із суми сплаченого судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 311 від 28.08.2025 (а. с. 7). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду цієї позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Як зазначено вище, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. ч. 2 - 5 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав договір про надання правової допомоги № 43453613 від 02.01.2025 (з додатковою угодою № 2020346987 від 25.08.2025), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Цикл фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості і акт 2020346987 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 25.08.2025. Згідно даних документів вартість наданих послуг становить 3000,00 грн (правовий аналіз правовідносин та консультація: витрачено 0,5 год. часу, вартість послуги 500,00 грн; складання позовної заяви: витрачено 2 год. часу, вартість послуги 2000,00 грн; формування додатків до позовної заяви: витрачено 1 год. часу, вартість послуги 500,00 грн). З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивачем належними доказами обґрунтовано заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу, тому вона підлягає задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з цим з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл фінанс» необхідно стягнути 3000,00 грн.

Outcome: approved