Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами 21.04.2009 було укладено шлюб. Під часу шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] та [PERSON] . 21.05.2025 шлюб між сторонами Індустріальним районним судом м. Харкова розірваний, цим же рішенням стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку позивача. Після розірвання шлюбу діти проживали з відповідачкою, але з серпня 2025 року [PERSON] через непорозуміння з відповідачкою прийняла рішення проживати з позивачем. На даний час донька проживає з позивачем, внаслідок чого останній вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яка проживає з ним, має бути припинено. Оскільки донька перебуває на повному утриманні батька, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). 1.2. У судовому засіданні позивач підтримав сої вимоги. Додатково пояснив, що з серпня 2025 року старша донька живе з ним. Він є працездатною особою, працює в ТОВ «Техноторг» механіком, отримує заробітну плату в сумі близько 20 тисяч гривень на місяць. Він заплатив аліменти на старшу доньку по січень 2026 року включно, просить припинити стягнення аліментів з 01 лютого 2026 року. Відповідачка в судовому засіданні вказала, що дійсно з кінця серпня 2025 року старша донька проживає з позивачем. Вона надає періодично матеріальну допомогу старшій доньці. Вона не заперечує проти того, щоб аліменти на старшу доньку припинили стягувати з 01 лютого 2026 року. Вона також не заперечує проти задоволення всіх інших вимог. Вона є працездатною особою, працює торговим представником офіційно. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 10.04.2025 Першим відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , народився [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 427. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 10.04.2025 Першим відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , народилася [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 892. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 21.05.2025 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.04.2025 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1-3 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України (далі СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 3.2. Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення. Згідно із ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може, зокрема, визначити порядок його виконання. Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ. 3.3. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 вказано, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Суд враховує, що в судовому засіданні обидві сторони визнали факт проживання старшої доньки сторін з позивачем з серпня 2025 року та по теперішній час. З урахуванням цієї обставини суд вважає, що одержувач аліментів [PERSON] більше не має права на отримання аліментів на утримання доньки [PERSON] , а тому слід припинити стягнення цих аліментів з позивача на користь відповідачки. При цьому, датою припинення стягнення аліментів суд вважає за необхідне визначити 01.02.2026, оскільки в судовому засіданні обидві сторони визнали, що до цієї дати аліменти на утримання доньки вже сплачені. 4.2. Стосовно вимог про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання сина сторін, суд зазначає, що відповідачка в судовому засіданні погодилася з вимогами про стягнення на її користь 1/4 частини доходів позивача. Обидві сторони цієї справи є працездатними та згідно з їх поясненнями офіційно працевлаштовані. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вищенаведений розмір аліментів на утримання сина сторін буде розумним та справедливим. З урахуванням факту подання позову 04.02.2026, а також з урахуванням припинення стягнення аліментів на доньку сторін з 01.02.2026, з метою внесення правової визначеності у спірні правовідносини, суд вважає за необхідне стягувати аліменти на утримання сина сторін в новому розмірі також з 01.02.2026. З метою забезпечення зрозумілості цього рішення, в резолютивній частині рішення суд вважає за необхідне вказати про зміну розміру аліментів, які стягувалися на утримання обох дітей сторін за рішенням суду, шляхом припинення стягнення аліментів на утримання доньки сторін та шляхом визначення розміру аліментів, які мають стягуватися на утримання сина сторін. 4.3. Щодо вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання доньки сторін суд зазначає, що в судовому засіданні відповідачка не заперечувала проти задоволення цих вимог. З урахуванням позиції відповідачки, а також з урахуванням того, що відповідачка є працездатною особою та не проживає зі своєю донькою, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання доньки. 4.4. З метою забезпечення зрозумілості наслідків цього рішення суду, з урахуванням п. 1 ч. 7 ст. 265, ч. 1 ст. 267 ЦПК України, п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також з метою внесення правової визначеності у спірні правовідносини, суд вважає за необхідне відкликати виконавчі листи, видані раніше судом по справі щодо стягнення з позивача аліментів на утримання обох дітей після завершення утримання за рішенням суду тих сум аліментів, які підлягають стягненню станом на 01 лютого 2026 року. Тобто, виконавчі документи відкликаються з того часу, коли це рішення набере законної сили і коли буде завершено утримання сум аліментів за рішеннями суду, які підлягають стягненню станом на 01 лютого 2026 року. 5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 1311 грн. 20 коп. за вимоги про стягнення аліментів. Стягувати з відповідачки судовий збір, який був сплачений позивачем за вимогу про припинення стягнення аліментів, суд вважає несправедливим та нерозумним, оскільки цей спір виник не з вини відповідачки, а внаслідок того, що старша донька сторін вирішила проживати з батьком, а не з матір`ю. 5.2. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved