Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник Акціонерного Товариства «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «ТАСКОМБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ро стягнення заборгованості за договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 23.12.2020 між ТОВ «ФК «Цент фінансових рішень» (надалі ТОВ «ФК «ЦФР»), та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 4055145612, відповідно до умов якого: сума кредиту - 40990 грн; дата закінчення договору 19.12.2022. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов кредитного договору. Відповідач же умови вищевказаного кредитного договору порушив, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернув. Право вимоги за кредитним договором передано АТ "ТАСКОМБАНК" на підставі договору факторингу ТАСЦФР-10-2016, укладеного між ТОВ "ЦФР" та АТ "ТАСКОМБАНК", що підтверджується відповідним реєстром боржників від 24.12.2020. Станом на 12.05.2025 заборгованість позичальника за кредитним договором №4055145612 від 23.12.2020 становить 70157,96 грн, з яких: 37460,22 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 8,02 грн - заборгованість по річних процентам (в т.ч. прострочена); 32689,72 грн - заборгованість по щомісячних процентах (в т.ч. прострочена). У зв`язку з даними обставинами позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4055145612 від 23.12.2020 в розмірі 70157,96грн та понесені по справі судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовних вимогах просить розглядати справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] 23.12.2020 звернувся до ТОВ «ФК «ЦФР» з заявою-анкетою на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», яка підписана власноручним підписом (а.с. 13). Відповідно до копії кредитного договору № 4055145612 від 23.12.2020, між ТОВ "ЦФР" та відповідачем укладено кредитний договір відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; сума кредиту - 40990 грн; строк, на який надається кредит 24 (а.с. 11). Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, підписавши цей договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за вказаними в договорі реквізитами, призначення платежу: перерахування коштів згідно кредитного договору № 4055145612 від 23.12.2020 на суму 30000 грн., оплата страхового платежу за договором страхування № 4055145612-С від 23.12.2020 на суму 8640 грн, оплата страхового платежу за договором страхування № 4055145612-KMZ від 23.12.2020 на суму 650 грн, оплата страхового платежу за договором страхування № 4055145612-ЛО від 23.12.2020 на суму 800 грн. Повідомленням про відступлення прав вимог від 23.12.2020, ТОВ "ЦФР" повідомило відповідача, що права вимоги за кредитним договором № 4055145612 від 23.12.2020 будуть відступлені АТ "ТАСКОМБАНК" на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, а також те, що для зарахування платежів за його кредитним договором необхідно сплачувати суму його заборгованості згідно з графіком до кредитного договору № 4055145612 від 23.12.2020 за реквізитами, вказаними у повідомленні, про що свідчить копія даного повідомлення, який також підписано власноручним підписом (а.с. зв.б. 12). Крім того, 07.10.2016 між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВ "ЦФР" укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 (а.с. зв.б. 19-23), відповідно до умов якого сторони погодили наступні умови: - п.2.1. Первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором; -п.2.2. Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору; - п.9.2. Цей договір діє протягом 1 календарного року , але в будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором; -п.9.5. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна із сторін не ініціювала його розірвання - договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. Відповідно до копії Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 06.01.2021 (а.с. зв.б. 10) вбачається, що АТ "ТАСКОМБАНК" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4055145612 від 23.12.2020, в розмірі 40990 грн. Копією виписки по особовим рахункам кредитного договору № [NUMBER] від 23.12.2020, [PERSON] за період з 23.12.2020 по 12.05.2025 (а.с. 27-43) отримавши кредит, користувався кредитними грошима та сплачував заборгованість. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно ТОВ «ФК «ЦФР», а згодом і АТ «ТАСКОМБАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору та докази по справі свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №4055145612 від 23.12.2020. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним кредитним договором №4055145612 від 23.12.2020, у зв`язку з чим, заборгованість складає 70157,96 грн, з яких: 37460,22 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 8,02 грн - заборгованість по річних процентам(в т.ч. прострочена); 32689,72 грн - заборгованість по щомісячних процентах (в т.ч. прострочена). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, належно повідомлений відповідач в судові засідання не з`являвся, та на спростування цього жодних заперечень та доказів не надав, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн ( а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved