Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Короткий зміст заяви. 20.08.2025 [PERSON] звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, визначивши заінтересованими особами: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерства оборони України. В обґрунтування заяви вказав, що являється сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] проходив військову службу у військовій части [NUMBER] . Відповідно до рапорту [PERSON] командира 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] від 12.02.2025 №1/6372 стало відомо, що 10.02.2025 в період часу між 00 години 45 хвилин по 00 годину 57 хвилин, перебуваючи відповідно до бойового розпорядження угрупування військ « [INFO] ? 1/к/877/т/БР від 06.02.2025, командира військової частини [NUMBER] N?531 від 07.02.2025, у складі зведеної батальйонно-тактичної групи [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] в оперативному підпорядкуванні команди військової частини [NUMBER] , перебуваючи на вогневій позиції «СОВА» в районі населеного пункту Свердліково Курської області (зони виконання бойових завдань) військовослужбовець призваний за мобілізацією, старший солдат [PERSON] , старший стрілець-оператор 1 механізованого відділення механізованого взводу 6 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] внаслідок мінометного обстрілу противником позицій, отримав вогнепальні поранення, від яких загинув. За свідченнями військовослужбовців, які разом виконували бойові завдання на вказаній позиції, через напруженість обстановки, тіло загиблого військовослужбовця не має можливості евакуювати з позиції. Після чого, [PERSON] звернувся з заявою до правоохоронних органів, здав матеріали на ДНК тест. Про теперішнє місце перебування [PERSON] нічого не відомо, тіло військовослужбовця [PERSON] евакуйовано так і не було. 3 моменту зникнення [PERSON] пройшло вже більше ніж рік, жодної інформації про його місце перебування немає, що дає підстави вважати, що [INFO] [PERSON] загинув. Окрім іншого, заявник посилається на те, що являється спадкоємцем [PERSON] та наразі має намір прийняти спадщину, а також отримати одноразову грошову допомогу, для чого виникла необхідність в оголошенні [PERSON] померлим та отримання свідоцтва про смерть. Враховуючи вищевикладене, заявник просить оголосити громадянина України [PERSON] [INFO] померлим. Днем смерті [PERSON] вважати [INFO] , місце смерті Свердліково Суджанського району Курської області. Процесуальні дії у справі, позиція учасників по справі. Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року у справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання на 17.11.2025 року (а.с.30). 22.10.2025 року до суду надійшли письмові пояснення у справі від Міністерства оборони України (а.с.36-40). У своїх пояснення представник заінтересованої особи просить витребувати у відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану відомості про наявність актових записів щодо батьків, дружини та дітей [PERSON] та у випадку їх наявніості залучити у якості заінтересованих осіб. Також просить залучити у якості заінтересованих осіб ВЧ [NUMBER] та [INFO] . У судовому засіданні 17.11.2025 року [PERSON] та його представник підтримали у повному обсязі заяву, щодо клопотання Міністерства оборони України про витребування інформації та залучення заінтересованих осіб не заперечували. 17.11.2025 року судом постановлено ухвалу, якою витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію про наявність: актових записів про народження [PERSON] [INFO] , із зазначенням відомостей про його батьків; актових записів про укладення шлюбу з [PERSON] та актових записів про народження дітей у яких [PERSON] зазначений батьком. Також залучено у якості заінтересованих осіб ВЧ [NUMBER] та [INFO] (а.с.61). По справі оголошено перерву. 03.03.2026 року у судове засідання належним чином повідомлені учасники не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Нормативне обґрунтування. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Приписами ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4 ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою). Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Приписами ч. 2 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 вказала, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Встановлені судом обставини та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, перевіривши фактичні обставини справи наданими заявником письмовими доказами, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON] [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України. Батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] (дата смерті [INFO] ) та [PERSON] ( дата смерті [INFO] ). Також судом встановлено, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , шлюб розірвано на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області 02.02.2012 року. [PERSON] перебував на військовій службі з 21.01.2025 у ВЧ [NUMBER] , що підтверджується довідками виданими ВЧ [NUMBER] (а.с.12 зв.б). У період з 23.01.2025 по 10.02.2025 [PERSON] брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в Курській області с. Свердліково, підстава БР командира ВЧ [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до витягу з журналу бойових дій ВЧ [NUMBER] від 12.02.2025, а саме доповіді [PERSON] командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , під час виконання бойового розпорядження угруповування військ « [INFO] ? 1/к/877/т/БР від 06.02.2025, командира військової частини [NUMBER] N?531 від 07.02.2025, у складі зведеної батальйонно-тактичної групи [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] в оперативному підпорядкуванні командира військової частини [NUMBER] , перебуваючи на вогневій позиції «СОВА» в районі населеного пункту Свердліково Курської області (зони виконання бойових завдань військовослужбовець призваний за мобілізацією, старший солдат [PERSON] , старший стрілець-оператор 1 механізованого відділення механізованого взводу 6 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] внаслідок мінометного обстрілу противником позицій, отримав вогнепальні поранення, від яких загинув. Через напруженість обстановки, тіло загиблого не має можливості евакуювати з позиції. Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту та мав при собі індивідуальну аптечку (а.с.8) 17.02.2025 N?811 командиром ВЧ [NUMBER] призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата [PERSON] » (а.с.7) Під час службового розслідування за фактом смерті, що підтверджується Актом службового розслідування від 14.03.2025 окрім пояснень командира [PERSON] , були опитані свідки [PERSON] та солдат [PERSON] , які разом із старшим солдатом [PERSON] виконували бойове завдання. Останні пояснили, що [INFO] , перебуваючи на вогневій позиції «СОВА» в районі населеного пункту Свердліково Курської області [PERSON] , внаслідок мінометного обстрілу противником позицій, отримав вогнепальні поранення, від яких загинув, але тіло загиблого не має можливості евакуювати через напруженість обстановки. Після виконання бойового завдання солдати [PERSON] та [PERSON] не бачили солдата [PERSON] (а.с10-12). 20.02.2025 року за заявою [PERSON] внесено відомості до ЄРДР за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Сведліково, Курської області (а.с.48) Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року, визнано таким, що втратив чинність Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 та одночасно затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Інформацію про ведення бойових дій на території Свердліково Суджанського району Курської області рф вищевказаний нормативний документ не містить. Натомість з відкритих джерел в мережі Інтернет, а саме інформації Генерального штабу ЗСУ встановлено, що Збройні сили України перетнули російсько-український кордон поблизу міста Суджа Курської області рф в серпні 2024 року та бойові дії на цій території тривали до квітня 2025. Отже, враховуючи висновки, викладені у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що 6-тимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, відраховується з квітня 2025 року та відповідно сплив в жовтні 2025 року, а тому зважаючи на встановлені судом обставини, суд доходить переконливого висновку про те, що є підстави для оголошення [PERSON] , [INFO] померлим, оскільки він пропав безвісті у зв`язку з воєнними діями, а після завершення бойових дій на території Свердліково Суджанського району Курської області рф минуло більше 6-ти місяців і до теперішнього часу його місцезнаходження невідомо, а відомості про його можливе перебування у полоні чи про те, що він є живим, протягом тривалого часу, відсутні. Зважаючи на викладене, суд вважає встановленим, що [PERSON] , [INFO] , загинув під час виконання бойового завдання відсічі збройної агресії російської федерації в зоні бойових дій, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини під час дії воєнного стану. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні. З огляду на викладене, зважаючи на те, що [PERSON] [INFO] , зник 10.02.2025 року в районі населеного пункту Свердліково, Суджанського району Курської області, внаслідок мінометного обстрілу противником позицій, суд дійшов висновку, що датою смерті слід вважати [INFO] , а місцем смерті населений пункт Свердліково, Суджанського району Курської області РФ. Після набрання законної сили таке рішення суду про оголошення особи померлою надсилається або надається, крім органу державної реєстрації актів цивільного стану, також нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Так, у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Наведені заявником обставини та мета, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. З огляду на викладене, зважаючи на встановлені судом обставини, суд доходить висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved