Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник АТ АКБ «Львів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 21481/115/2025 від 13 березня 2025 року в сумі 66794,61 грн та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.03.2025 року між АТ АКБ «Львів» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №21481/115/2025, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 70 000 грн., з процентною ставкою 29 % річних за користування кредитом та умовою повернення в термін до 12 серпня 2028 року. Факт перерахування Позичальнику кредитних коштів на суму 70 000 грн. підтверджується меморіальним ордером від 13.03.2025 року за №621685, проте зобов`язання відповідачем належним чином не виконуються, своєчасно кредит не погашає. У зв`язку із систематичним не виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором позивач набув право вимагати дострокового повернення кредиту та процентів за кредитним договором. Станом на 16 грудня 2025 заборгованість по кредитному договору №21481/115/2025 від 13 березня 2025 року становить 66794,61 грн. з яких: 61588,26 грн. - заборгованості за кредитом та 5206,35 грн. - заборгованості за процентами. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2026 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, що була отримана ним 31 січня 2026 року. Правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що 13 березня 2025 року між АТ АКБ «Львів» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №21481/115/2025, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 70 000 грн., з процентною ставкою 29 % річних за користування кредитом та умовою повернення в термін до 12 серпня 2028 року (а.с.5-7). Згідно з меморіальним ордером №621685 кредитні кошти [PERSON] отримав 13 березня 2025 року (а.с.12). З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором кредиту №21481/115/2025від 13 березня 2025 року, укладеного між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] вбачається, що станом на 16 грудня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед АТ АКБ «Львів» становить 66 794,61 грн., з яких: 61588,26 грн. - сума заборгованості за кредитом та 5206,35 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.4). Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2Глави 71 ЦК України «Кредит». Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до вимог ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності дост. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Суд встановив, і що не оспорюється сторонами в справі, що між позивачем АТ АКБ «Львів» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №21481/115/2025, згідно з яким відповідачу надано одноразово, безготівково на його поточний рахунок 70 000 грн., з умовою повернення в термін до 12 серпня 2028 року. Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір №21481/115/2025 від 13 березня 2025 року містить анкетні дані відповідача [PERSON] , підписаний ним, що свідчить про те, що відповідач ознайомлений з текстом Договору, його умовами, тарифами, погодилася на всі умови Договору, зокрема щодо встановлених сум грошових коштів в розмірі 70 000 грн, процентної ставки, яка складає 29% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору №21481/115/2025 Банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом. Згідно п. 3.2. договору за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 29 % річних. Відповідно до п. 3.4 договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно у році 360 днів) з дати видачі кредиту по дату повернення Кредиту Позичальником, періодами з першого по останнє число місяця. Пунктом 3.6. Договору встановлено, що Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення Кредиту, у терміни, передбачені в Додатку 1 до Договору. Згідно п. 5.1., 5.2. договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтентною схемою згідно Додатку 1 (платіжного календаря), що є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 5.7. Кредитного договору Банк вправі вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством. Суд встановив, що відповідач отримав кредитні кошти згідно з меморіальним ордером №621685 від 13 березня 2025 року, а отже позивач виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором. У свою чергу, відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, щомісячні платежі не сплачував, у зв`язку з чим позивач набув право вимагати дострокового повернення кредиту та процентів за кредитним договором. Як вбачається з листа-вимоги АТ АКБ «Львів» від 04 листопада 2025 року, який адресований відповідачу [PERSON] , банк звернувся до відповідача з вимогою виконати порушене зобов`язання та погасити повністю заборгованість за кредитним договором, однак на цей час вимоги банку не виконані та в добровільному порядку грошові кошти АТ АКБ «Львів» не повернуті. Враховуючи те, що суд встановив факт укладення між позивачем АТ АКБ «Львів» та відповідачем [PERSON] кредитного договору, встановлено факт отримання та користування відповідачем коштами за цим договором та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, а також доведено, що відповідач була повідомлена про умови кредитування. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази протилежного у суду відсутні. За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач довів обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає до повного задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.526,530,610,625,629,1048,1050,1052,1054 ЦК України,

Outcome: approved