Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

07.05.2025 року представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ», Пархомчук С.В. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 179717 від 24.02.2021 року в розмірі 10 080,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8080,00 грн.; стягнути судові витрати у розмірі 2 422, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.02.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 179717 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання відповідачем [PERSON] одноразового ідентифікатора (електронного підпису), і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача [PERSON] . Підписуючи договір, [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641 і 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» надало відповідачу [PERSON] фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. Сума кредиту становить 2 000, 00 гривень, а строк кредиту - 21днів. Стандартна процентна ставка - 2% у день або 730% річних. Для перерахування кредитних коштів відповідачем [PERSON] зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] . 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» і ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладений договір факторингу № 01-28/10/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передає (відступає) ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «ЗАЙМЕР» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 28 жовтня 2021 року до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 179717 від 24.02.2021 року. Станом на 13 січня 2025 року розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № 179717 від 24.02.2021 року складає 10 080,00 грн., із яких: 2000.00 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8 080,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на адресу [PERSON] направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 179717 від 24.02.2021 року, проте вимога залишена без виконання. Позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заявлені позовні вимоги про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 179717 від 24.02.2021 року в розмірі 10 080,00 грн. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Рішенням Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2025 року, ухваленим при заочному розгляді, позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені. 24.10.2025 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою, в якій просить прийняти заяву про скасування заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.09.2025 року у цивільній справі 214/3946/25 за позовною заявою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 179717 від 24.02.2021 року в розмірі 10 080,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8080,00 грн.; скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку. В обґрунтування вимог заяви зазначив, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.09.2025 року було задоволено позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] та стягнено з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № 179717 від 24.02.2021 року в розмірі 10 080,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8080,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. На виконання вказаних вимог Відповідач повідомляє суду наступне. Ухвала про відкриття провадження по справі №214/3946/25 була прийнята Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 29.05.2025 року. Як вказано у рішенні суду, «Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавала. Причини неявки суду не відомі. Оцінюючи характер процесу, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст. 280 ЦПК України.». Відповідач повідомляє суду, що фактично не проживає за місцем реєстрації [ADDRESS] . Жодних смс- повідомлень про судові засіданні у справі №214/3946/25 Відповідач недотримувала. Отже, Відповідач фактично не отримував ні ухвалу про відкриття провадження по справі, ні позовну заяву по справі, ані судових повісток, що свідчить про фактичну необізнаність Відповідача про факт перебування в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справи №214/3946/25 та про свій статус відповідача по даній справі, а отже наявні об`єктивні причини неподання [PERSON] відзиву по даній справ та неможливості реалізації ним інших процесуальних прав учасника справи, наприклад, на подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та інших заяв/клопотань по справі. [PERSON] просить суд врахувати вказані Відповідачем обставини при розгляді цієї заяви про перегляд заочного рішення. Як визначено у п. 4 ч. 1 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Предметом позову по справі №214/3946/25 є стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за кредитним договором № 179717 від 24.02.2021 року в розмірі 10 080,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8080,00 грн. Однак, Відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього заборгованості за вказаними договорами за нарахованими процентами за користування грошовими кошами на підставі наступного. В рішенні зазначено, що «24.02.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 179717 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання відповідачем [PERSON] одноразового ідентифікатора (електронного підпису), і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача [PERSON] ». В той же час, зі слів Відповідача, на мобільний номер [PERSON] жодних ідентифікаторів не надходило, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що мобільний номер, на який було направлено ідентифікатор належить [PERSON] . Зі слів Відповідача, [PERSON] не укладала жодних договорів з ТОВ «ЗАЙМЕР» та не отримувала грошові кошти у будь-якій формі. В рішенні зазначено: «З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТГІД» вбачається, що на карту [NUMBER] 24.02.2021 року було зараховано 2 000,00 грн. з описом призначення платежу «видача кредиту №179717». В той же час, зі слів Відповідача, [PERSON] нічого не відомо про банківську картку карту [NUMBER] , вона не є її власницею. В матеріалах справи відсутні докази того, що банківська картка карту [NUMBER] належить [PERSON] . Відповідач грошові кошти від ТОВ «ПРОФІТГІД» не отримувала. Крім того, позивачем на підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів [PERSON] вбачається, що на карту [NUMBER] 24.02.2021 року було зараховано 2 000,00 грн. з описом призначення платежу «видача кредиту №179717», однак з поданої інформації не можливо ідентифікувати особу одержувача даних коштів, як і суб`єкта, що здійснював їх переказ. Таким чином, представник відповідача вважає, що наведені ним обставини є свідченням необхідності перегляду заочного рішення суду від 26.09.2025 року по справі №214/3946/25. Ухвалою суду від 29.10.2025 року прийнято до розгляду заяву представника відповідача [PERSON] [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 07.11.2025 року заочне рішення суду від 26.09.2025 року скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.12.2025 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає наступне, що предметом позову по справі №214/3946/25 є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 179717 від 24.02.2021 року в розмірі 10 080,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8080,00 грн. Однак, відповідач вважає, що відсутні підстави для стягнення з неї заборгованості за вказаним договором за нарахованими процентами за користування грошовими кошами на підставі наступного. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В позовній заяві зазначено, що «24.02.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 179717 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання відповідачем [PERSON] одноразового ідентифікатора (електронного підпису), і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача [PERSON] ». В той же час, зі слів відповідача, на мобільний номер [PERSON] жодних ідентифікаторів не надходило, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що мобільний номер, який зазначено в договорі, було направлено і отримано ідентифікатор. Зі слів Відповідача, [PERSON] не укладала жодних договорів з ТОВ «ЗАЙМЕР» та не отримувала грошові кошти у будь-якій формі. Також, в позовній заяві зазначено: «3 підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТТІД» вбачається, що на карту [NUMBER] 24.02.2021 року було зараховано 2 000,00 грн. з описом призначення платежу «видача кредиту №179717». В той же час, зі слів відповідача, [PERSON] нічого не відомо про банківську картку карту [NUMBER] , вона не є її власницею. В матеріалах справи відсутні докази того, що банківська картка [NUMBER] належить [PERSON] відповідач грошові кошти від ТОВ «ПРОФІТГІД» не отримувала, докази протилежного відсутній (виписки з банку, платіжні інструкції тощо). В матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження видачі АТ «ПРИВАТБАНК» Відповідачу банківської картки [NUMBER] , зарахування на цю картку суми кредиту, зняття таких коштів відповідачем (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо) та інших доказів, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачем в заявленому позивачем розмірі. Крім того, позивачем на підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів [PERSON] вбачається, що на карту [NUMBER] 24.02.2021 року було зараховано 2 000,00 грн. з описом призначення платежу «видача кредиту №179717», відповідно до «довідки» ТОВ «ПРОФІТГІД» без номеру, дати, підпису посадової особи та печатки установи. Жодних доказів наявності правовідносин між ТОВ «ЗАЙМЕР» 1 ТОВ «ПРОФІТГІД» до суду не надано. Крім того, з поданої інформації не можливо ідентифікувати особу одержувача даних коштів, як і здійснював їх переказ. Жодних платіжних доручень суб`єкта, (інструкцій), виписок з банку матеріали справи не місять. Звертає увагу суду на те, що «довідки» та «листи», що подані позивачем до суду, є односторонніми документами, не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу [PERSON] коштів в сумі 2 000 гривень на картковий рахунок, який належить саме [PERSON] . Крім цього, «листами» не та «довідками» односторонніми вказаними підтверджується, що переказ коштів було здійснено саме з рахунку ТОВ «ЗАЙМЕР» на рахунок [PERSON] . З наведеного вбачається, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту та розмір заборгованості, порядок нарахування якої відповідає умовам кредитного договору. За таких обставин укладення між ТОВ «ЗАЙМЕР», як первісним кредитором, та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ», як новим кредитором, договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 року не може бути правовою підставою виникнення боргових зобов`язань в [PERSON] без доведення факту виникнення між сторонами первісного договору боргових правовідносин. З огляду на вищевикладене, можна дійти висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні позову ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» про стягнення заборгованості, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. 18.12.2025 року від представника позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» _ Пархомчука С.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне, згідно з матеріалами справи, між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір в електронній формі, підписання якого здійснювалося шляхом застосування електронного підпису відповідача. Зазначений підпис було сформовано із використанням одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону, зазначений Відповідачем під час укладення договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний це дані в електронній формі у вигляді підпис одноразовим ідентифікатором алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиці (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). На виконання пункту 1.4. Договору, перерахування коштів було здійснено первісним кредитором через платіжного провайдера «ПРОФІТГІД», яке надає первісному кредитору послуги з переказу коштів, зокрема на банківський рахунок відповідача за реквізитами банківської картки, зазначеної ним під час реєстрації. Зазначені обставини підтверджуються листом ТОВ «ПРОФІТГІД» з якого вбачається, що 24.02.2021 о 18:34:03 було проведено транзакцію на суму 2 000,00 грн, маска картки [NUMBER] . За таких обставин Первісний кредитор належним чином виконав свої до умов кредитного договору, здійснивши платіжну зобов`язання відповідно банківську перерахування кредитних коштів на картку ( [NUMBER] ), реквізити якої були надані самим Позичальником. На підставі вищевикладеного, просить задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в відповіді на відзив зазначив, що просить справу розглядати за відсутності представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його та відповідача відсутності, позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.02.2021 року [PERSON] уклала із ТОВ «ЗАЙМЕР» кредитний договір № 179717, сума кредиту становить 2 000,00 грн, строком на 21 днів, із процентною ставкою 2% у день або 730% річних, тип процентної ставки фіксована. З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПРОФІТГІД» вбачається, що на карту [NUMBER] 24.02.2021 року було зараховано 2 000,00 грн. з описом призначення платежу «видача кредиту №179717». Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №179717 від 24.02.2021 року, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №179717 від 24.02.2021 року становить 10 080,00 грн яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 2 000,00 гривень; простроченої заборгованості за процентами у розмірі 8 080,00 грн. 28.10.2021 р. між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 р. до договору факторингу № 01-28/10/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідач [PERSON] не виконує належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором і станом на 13 січня 2025 року заборгованість становить 10 080,00 грн., із яких: 2000.00 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8 080,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» на адресу [PERSON] направлена вимога від 13.01.2025 року вих. №б/н про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 179717 від 24.02.2021 року, проте вимога залишена без виконання. За змістом ст. ст. 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, за кредитним договором №179717 від 24.02.2021 року, укладеним між кредитором ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] право вимоги кредитора перейшло до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ». Підписавши Кредитний договір, відповідач добровільно погодила такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань у відповідача перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість складає 10 080,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2000,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами 8 080,00 грн. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач до суду не надала. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 10 080,00 грн. 07.07.2025 року від представника ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчука С.В. до суду надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якому останні просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн. 26.01.2026 року від представника відповідача [PERSON] Ботвіненка О.А. до суду надійшло клопотання по зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому просить зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 500,00 грн. Згідно ч. ч. 1, 3ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»). Судом досліджено договір про надання правничої допомоги від 29.12.2023 року, додаткову угоду від 27.12.2024 року до договору про надання правничої допомоги від 29.12.2023 року, акт про отримання правової допомоги від 30.06.2025 року, рахунок, платіжну інструкцію №3 9439 на суму 10 500,00 грн. З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих адвокатом правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 2000,00 грн, що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. судового збору (а.с.24).

Outcome: approved