Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.05.2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2024050893, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредит у розмірі 8957 грн. 20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 20/08/21, у відповідності до якого АТ «ОТП Банк» передає (відступає) ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2024050893. У зв`язку із неналежним виконанням умов договору у відповідача виникла заборгованість у розмірі 7591,70 грн., з яких: 4366,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,63 грн. - заборгованість за відсотками та 3224,52 грн. заборгованість по комісії. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 7591,70 грн., згідно кредитного договору № 2024050893 від 27.05.2019 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 24.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що 27.05.2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2024050893, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» надало відповідачу кредит у розмірі 8957 грн., з яких 8107 грн. на придбання товару у продавця, 350 грн. на оплату додаткових послуг банку, а саме: послуга «смс+довідка», 500 грн. на придбання послуг зі страхування, строком на 24 місяці, з фіксованою процентною ставкою 0,01 % річних. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено товарним чеком № 000700008661337 від 27.05.2019 року, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач прийняла пропозицію первісного кредитодавця - АТ «ОТП Банк». Отже, АТ «ОТП Банк» виконало умови кредитного договору. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання перед АТ «ОТП Банк» за кредитним договором № 2024050893 від 27.05.2019 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. 20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 20/08/21, у відповідності до якого АТ «ОТП Банк» передає (відступає) ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому права, а ТОВ «Цикл Фінанс» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2024050893. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та у зв`язку із цим у останньої утворилась заборгованість перед ТОВ «Цикл Фінанс» у розмірі 7591,70 грн., з яких: 4366,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,63 грн. - заборгованість за відсотками та 3224,52 грн. заборгованість по комісії. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2024050893 від 27.05.2019 року в розмірі 7591,70 грн., з яких: 4366,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,63 грн. - заборгованість за відсотками та 3224,52 грн. заборгованість по комісії. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 3000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025 року, додатковою угодою № 2024050893 від 14.11.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025 року, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом № 2024050893 від 14.11.2025 року, детальним описом робіт (наданих послуг) від 14.11.2025 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 21.08.2025 року. Проте позивачем не надано належних доказів, що підтверджують надання правової допомоги, сплату гонорару адвокату. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутність документального підтвердження про понесені відповідачем витрати на правову допомогу є підставою для відмови у стягненні таких витрат з позивача. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved