Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог ТзОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» через свого представника 30 грудня 2025 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 14 вересня 2021 між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений кредитний договір №100556823 за умовами якого позичальнику були надані кредитні кошти, які він не повернув, відсотки за користування кредитними коштами не сплатив. Право вимоги за цим договором перейшло від ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТзОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу №16072024 від 16.07.2024. Заборгованість відповідача за договором позики №100556823 від 14.09.2021 становить 24295,38 грн., з них: 8233 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15062,38 грн. - заборгованість за відсотками, 1000 заборгованість з акомісією. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість та понесені судові витрати по справі. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Позивач подав клопотання (включив його в текст позовної заяви) про розгляд справи за відсутності його представника. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, зокрема рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, відзив на позов не подала. Враховуючи наявність умов, передбачених ст.280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи встановлені судом Судом встановлено, що 14 вересня 2021 року між [PERSON] в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» подала заявку на отримання кредиту №100556823 з використанням одноразового ідентифікатора де вказала особисті анкетні та персональні дані, номер телефону. Анкета-заява містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан» (а.с.12). 14 вересня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит №100556823, за умовами якого позичальнику надається кредит у сумі 10000,00 грн (п.1.2 договору) на строк 30 днів (п.1.3 договору), термін повернення кредиту 14.10.2021 (п.1.4 договору), проценти за користування кредитом 4500,00 грн за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п.1.5.2 договору), стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору) (а.с.22-26). Підпунктом 2.3.1.1. договору визначено умови пролонгації строку кредитування на пільгових умовах, з яких вбачається, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що позичальник має вчинити дії, передбачені р.6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п.1.5.3 договору. Умови пролонгації строку кредитування на стандартних (базових) умовах передбачені п.п.2.3.1.2. договору, де зазначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у зазначений спосіб загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника у інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця (п.6.1 договору). Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Згідно із пунктом 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.5. та п.2.4. цього договору. Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п.6.5. договору). Згідно із пунктом 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком №1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом (а.с.10 зворот). Окрім того, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] підписано Додаток №2 до Договору про споживчий кредит №100556823, а саме паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені загальні умови кредитування (а.с.11). Платіжним дорученням №32448271 від 14 вересня 2021 року підтверджено перерахування коштів у сумі 10000,00 грн. [PERSON] згідно договору №100556823 на кредитний рахунок № [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення заборгованість відповідача становить 24295,38 грн, з яких: 8233,00 грн заборгованість по тілу, 15062,38 грн заборгованість по відсотках та 1000 грн заборгованість за комісією (а.с.22, 23). 16 липня 2024 року ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТзОВ «МІЛОАН» уклали договір факторингу №16072024 (а.с.15-21) з додатковими угодами про продовження строку дії первісного договору факторингу, відповідно до якого ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до [PERSON] за договором позики №100556823 від 14.09.2021 року на суму 24295,38 грн (витяг з реєстру боржників від 16.07.2024, а.с.22). Застосоване судом законодавство та висновки суду Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. За змістом ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч.1 ст.512 ЦК України). Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Досліджений судом договір факторингу відповідачем не оспорювався та не був визнаний судом не дійсним, а тому у відповідності до вимог ст.204 ЦК України цей правочин є правомірним. ТзОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» є новим кредитором за кредитним договором позики №2359471 від 23.07.2024 року на підставі укладеного між ним та «МІЛОАН» договору факторингу №16072024. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача. Із досліджених судом доказів встановлено, що ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] уклали в договір позики №100556823 від 14.09.2021 року. Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, та підписано накладенням електронних підписів одноразовими ідентифікаторами. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах. Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, якщо вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчила, що погодилася на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором. ТзОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач [PERSON] взяті на себе за договором зобов`язання не виконала, оскільки не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору та проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість. За розрахунками позивача заборгованість відповідача становить 24295,38 грн, з яких: 8233,00 грн заборгованість по тілу, 15062,38 грн заборгованість по відсотках та 1000 грн заборгованість за комісією. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ. Таким чином, суд всебічно, повно, об`єктивно розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов є таким що підлягає до задоволення. Розподіл між сторонами судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 гривень. На підставі ст.ст.509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved