Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Новицька Н.В. звернулася до суду в його інтересах з позовом до [PERSON] , [PERSON] за участю третьої особи Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних батька, Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2021 році у нього були близькі стосунки з [PERSON] , у якої[INFO] народилася дочка [PERSON] , біологічним батьком якої є він, що підтверджується результатами дослідження ДНК № 2207 від 03.02.2025 року. Оскільки на час народження дитини відповідачка [PERSON] перебувала в офіційному шлюбі з [PERSON] , тому саме його зазначено батьком у свідоцтві про народження дитини, що не відповідає дійсності. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Новицька Н.В., позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] , адвокат Римар Д.В.. позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово та належним чином, але про причини своєї неявки суд не повідомив, що відповідно до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Представник Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надіслав до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, судом встановлено, що 02 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER] ), а[INFO] у [PERSON] народилася дочка [PERSON] , біологічним батьком якої є позивач, що підтверджується результатами дослідження ДНК № 2207 від 03.02.2025 року, в якому зазначено, що з великою ймовірністю, 99,99999999%, біологічним батьком дитини є позивач. Вирішуючи питання визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних батька суд виходить з того, що Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Мета визнання батьківства полягає у підтвердженні (констатації) вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Встановлення батьківства розглядається також як засіб захисту прав дитини, тобто захід, спрямований на відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав дитини. Така сутність цього юридичного факту обумовлюється тим, що визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Згідно з п. п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст.ст. 213 і 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved