Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

06 травня 2025 року представник позивача органу опіки та піклування Татарбунарської міської ради в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2018 року по цивільній справі № 495/8153/17 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав, позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває у шлюбі з [PERSON] з 26.08.2021 року. Мають трьох спільних дітей та п`ятеро дітей [PERSON] . Родина неблагонадійна, періодично перебуває на обліку складних життєвих обставин. [PERSON] перебував на обліку служби у справах дітей Мологівської сільської ради Білгород - Дністровського району з 12.09.2023 по 20.12.2023 у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] перебуває у Службі у справах дітей Татарбунарської міської ради на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах з 15.05.2024, у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків та по причині домашнього насильства. Службою у справах дітей Татарбунарської міської ради неодноразово обстежувалася родина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , [INFO] , з дітьми: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] слухалося 13.03.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Татарбунарської міської ради. Родина [PERSON] перебувала на постійному контролі в службі у справах дітей Татарбунарської міської ради та комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Татарбунарської міської ради. Систематично протягом двох років обстежувалася, але позитивна динаміка була мінімальна. Домашнє насильство старших дітей та мачухи відносно [PERSON] відбувалося дуже часто. В черговий раз після здійснення домашнього насильства відносно дитини, батькові запропоновано влаштувати хлопчика в патронатну родину для подолання складних життєвих обставин та надання психологічної допомоги. За заявою батька, [PERSON] , [INFO] , виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради прийнято рішення від 26.02.2025 року № 52 «Про влаштування [PERSON] до патронатного вихователя [PERSON] » та укладено Договір про патронат над дитиною, яким передбачено перебування [PERSON] , [INFO] , у патронатного вихователя [PERSON] з 17.02.2025, де дитина перебуває на даний час. [PERSON] , як єдиний законний представник малолітньої дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує належного догляду за дитиною та безпечного проживання в родині. Вважає, що для найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради прийнято рішення від 30.04.2025 року «Про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини, [PERSON] та продовження терміну перебування [PERSON] , у патронатного вихователя [PERSON] ». 29.07.2025 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутність, просить не позбавляти його батьківських прав, нажаль дитина з його дружиною не може налагодити сімейні стосунки, він дуже любить свою дитину і не бажає щоб його позбавляли батьківських прав, він фізично не може знаходитися біля дитини в зв`язку з військовою службою, після звільнення з військової служби буде займатися вихованням дитини. 14.10.2025 від [PERSON] надійшла заява відповідно до якої він зазначив, що з позовними вимогами згодний у повному обсязі, позов визнає добровільно, без будь -якого примусу. Просить суд ухвалити рішення відповідно до заявлених позовних вимог, розглянути справу за його відсутність, оскільки позов визнає. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 13 травня 2025 року Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області вказана справа передана за підсудністю до Білгород - Дністровського міськрайонного суду. 09 червня 2025 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. 08 липня 2025 року Ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито та призначений її розгляд по суті справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Не захищає дитину, над якою вчинялося домашнє насильство, неодноразово попереджався про це, однак ніяких дій не здійснює щодо покращення ситуації. В сім`ї [PERSON] діти мачухи та сама мачуха постійно ображають, він ходив голодний, не доглянутий, з синцями. Дитину помістили до патронатного вихователя, йому там добре. Якщо батька не позбавити батьківських прав, дитину знов потрібно віддати до цієї сім`ї, де над ним знущаються. Третя особа [PERSON] з позовом погодилася та повідомила, про те, що коли до неї привезли дитину вона була недоглянута, голодна, з синцями. В теперішній час стан дитини поліпшився, він добре себе почуває та зовсім не хоче повертатися до сім`ї батька. За час перебування дитини у патронатного вихователя батько зовсім не цікавився дитиною, за весь час двічі з ним розмовляв по телефону і то пару хвилин. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив, відзив на позов ним не наданий, надана заява про розгляд справи у відсутність. В судовому засіданні вислухана думка неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який повідомив про те, що не хоче повертатися до родини батька, не бажає його бачити та з ним спілкуватися, згоден щоб батька позбавили батьківських прав, його дійсно там ображали, батько дуже рідко з ним зв`язується. В судовому засіданні вислухана свідок [PERSON] , яка пояснила, що дитину, щоб вижила, треба забирати, вони над ним знущаються, в неї собака так не хапає їжу як ця дитина, його потрібно забирати у іншу сім`ю. Поки батьки були живі вони дивилися за дитиною, а коли померли, то все, дитині ні хто ні чого дає, закривали його у сараї, є відео де мачуха кормила його сигаретами, їх постійно дратувало, що вони возять дитині подарунки, бабуся дарувала дитині телефон, тепер той телефон в ломбарді, а не у дитини. Батько ніколи не стає на захист дитини, яку ображають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що саме вона ініціювала приїзд поліції, оскільки неодноразово бачила тілесні ушкодження на тілі хлопчика, на запитання мачуха пояснювала: « то дитина впала, то зачепилася», потім дитина зізналася, що то його мати вдарила, то старший брат, у дитини був шрам на шиї, рубані рани на спині, дитина до школи приходила голодною, вони його вночі виганяли з хати, були випадки коли закривали у холодному темному приміщені, був постійно забруднений, хворів на педикульоз, був погано вдягнений, вважає, що в інтересах дитини не повертати її до цієї сім`ї. Свідок [PERSON] зазначила, що є матір`ю відповідача, однак бажає давати пояснення, оскільки за дитиною син не доглядав, просила привезти дитину, він відмовлявся, дитина казала, що його б`ють, що йому там не добре, вона купила дитині телефон, а вони здали його в ломбард. Дитина каже, що йому добре у новій сім`ї, хай іде, батько ніколи не захищає дитину, на образи не реагує, він не є хорошим батьком, слухає тільки свою жінку, тому просить суд віддати хлопчика до іншої родини. Також повідомила, що дитина виховувалася в них до 5 років, потім син одружився і забрав хлопчика. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вислухавши представника позивача, третю особу, допитавши свідків, з`ясувавши думку неповнолітньої дитини, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що дійсно батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 45) Заочним рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2018 року по цивільній справі № 495/8153/17 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав, [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває у шлюбі з [PERSON] з 26.08.2021 року. Мають трьох спільних дітей та п`ятеро дітей [PERSON] . Родина неблагонадійна, періодично перебуває на обліку складних життєвих обставин. [PERSON] перебував на обліку служби у справах дітей Мологівської сільської ради Білгород - Дністровського району з 12.09.2023 по 20.12.2023 у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] перебуває у Службі у справах дітей Татарбунарської міської ради на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах з 15.05.2024, у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків та по причині домашнього насильства. Службою у справах дітей Татарбунарської міської ради неодноразово обстежувалася родина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , [INFO] , з дітьми: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] слухалося 13.03.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Татарбунарської міської ради. Родина [PERSON] перебувала на постійному контролі в службі у справах дітей Татарбунарської міської ради та комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Татарбунарської міської ради. Систематично протягом двох років обстежувалася, але позитивна динаміка була мінімальна. Домашнє насильство старших дітей та мачухи відносно [PERSON] відбувалося дуже часто. В черговий раз після здійснення домашнього насильства відносно дитини, батькові запропоновано влаштувати хлопчика в патронатну родину для подолання складних життєвих обставин та надання психологічної допомоги. За заявою батька, [PERSON] , [INFO] , виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради прийнято рішення від 26.02.2025 року № 52 «Про влаштування [PERSON] до патронатного вихователя [PERSON] » та укладено Договір про патронат над дитиною, яким передбачено перебування [PERSON] , [INFO] , у патронатного вихователя [PERSON] з 17.02.2025, де дитина перебуває на даний час. (а.с. 17) У відповідності до ч.4,5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. 5. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, у відповідності до наявного в матеріалах справи рішення виконавчого комітету Татарбунарської міської ради № 101 від 30.04.2025, затверджений висновок органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до висновку органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] », зазначено, що є підстави і доцільно громадянина [PERSON] , [INFO] , позбавити батьківських прав відносно дитини, [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що [PERSON] перебував на обліку складних життєвих обставин служби у справах дітей Татарбунарської міської ради з 05.04.2024 по 16.09.2024 у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до листа служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації від 08.02.2024 № 249/01-37/2-24/Д-6-1.1 - лис та заяви про вчинення кримінального злочину проти малолітньої дитини, [PERSON] , службою у справах дітей Татарбунарської міської ради подано листа до Білгород - Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області від 12.02.2024 № 10-10/39 про надання правової оцінки відео, що додавалися до заяви [PERSON] . Відповідно до повідомлення відділення поліції з [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо недопущення домашнього насильства та попереджено про відповідальність. Неодноразово до служби надходили повідомлення Нерушайського ліцею про не доглянутість [PERSON] , його неохайність, брудний одяг, неприємний запах, домашнє насильство зі сторони старшого зведеного брата. За результатами обстеження та бесіди з дитиною комісією встановлено, що його систематично ображають словесно та фізично. Рана на шиї результат побиття старшим братом [PERSON] металевою чашкою. Зі спостережень виявлено, що [PERSON] має зовнішні ознаки недогляду та занедбаності, низький рівень гігієни, брудні вуха, руки, черевики розірвані, брудні. В помешканні брудно, сміття на підлозі, розкидані речі, стіни обдерті, єдина піч потріскана, задимлена, на кухні брудний посуд. Нормативне обґрунтування. При розгляді справи, суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В постанові ВС від 09 листопада 2020 року, справа № 753/9433/17, ВС зазначив: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.» В Постанові від 17 червня 2021 року, справа № 466/9380/17 ВС зазначив наступне: «Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Оцінка аргументів сторін, Висновки суду. Фактичними матеріалами справи та приєднаними доказами, поясненнями свідків, підтверджено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками у відношенні до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини, яка зазнала жорсткого поводження, зокрема домашнього насильства, психологічного та фізичного, крім того, не створив дитині належних умов навчання; не забезпечив необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. За таких обставин, за глибоким переконанням суду, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Разом з тим, слід зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, про що також зауважив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своєму рішенні від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не піклується про свою малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, з урахуванням думки дитини, яка категорично не бажає повертатися до сім`ї, де його ображають та знущаються, тому суд, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Татарбунарської міської ради, згоди батька на позбавлення його батьківських прав, вважає, що в якнайкращих інтересах малолітньої дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним та приходить висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування Татарбунарської міської ради в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, [PERSON] , про позбавлення батьківських прав є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення з батька дитини аліментів на користь його малолітнього сина [PERSON] , суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідає вимогам чинного законодавства та сприятиме захисту прав та інтересів малолітнього. На підставі усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у відповідності до вимог чинного законодавства та його застосування до фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення позову і в цій частині та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду відповідного позову, тобто з 06.05.2025 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Перераховувати аліменти на особистий рахунок неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати орган опіки та піклування Татарбунарської міської ради відкрити зазначений особистий рахунок дитини у відділені Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Вирішення питання щодо судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягає стягненню з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved