Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи Заявник звернулася до суду з даною заявою, яка мотивована тим, що після смерті її сина [PERSON] нотаріусом 23.03.2004р. їй видано свідоцтво про право на спадщину. Однак, в даному свідоцтві допущено описку в зазначенні її імені, а саме « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Така помилка є перешкодою в реєстрації права власності на спадкове майно, оскільки місто Мар`їнка зруйноване та на даний час перебуває під окупацією російської федерації. Інші процесуальні дії Представник заявниці подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом З паспорта громадянина України, свідоцтва про народження, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено, що ім`я заявниці « [PERSON] ». Також, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , заявниця є його матір`ю. В свідоцтві про право на спадщину, виданому 23.03.2004р. державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Донецької області, ім`я заявниці зазначено « [PERSON] ». Оцінка суду Позивачем ставиться питання про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд переконується в тому, що в свідоцтві про право на спадщину некоректно зазначено ім`я заявниці але це свідоцтво дійсно видано на її ім`я З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що є достатньо підстав для того, щоб встановити факт належності батькові заявниці вказаного рішення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved