Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У серпні 2025 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 37092,16 грн та судові витрати. Короткий виклад доводів позивача, заперечень відповідача Позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» мотивовані тим, що 12.12.2019 між Акціонерним банком «Альфа-Банк» (АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено електронний договір про надання кредиту № 491016209, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 24600,13 грн у безготівковій формі, строком на 60 місяців, на споживчі потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,90 % від суми кредиту. 22.02.2021 укладено договір факторингу, за умовами якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК ФОРТ» права вимоги за договором про надання кредиту № 491016209. 23.02.2021 укладено договір факторингу, за умовами якого ТОВ «ФК ФОРТ» відступило на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права вимоги за договором про надання кредиту № 491016209. Відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту № 491016209 від 12.12.2019, що підлягає стягненню з позичальника станом на 23.02.2021 становить 37092,16 грн, з яких: заборгованість за кредитом 24600,13 грн, заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом - 11692,03 грн. Вказану суму боргу позивач просить стягнути із відповідачки. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 19.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача у матеріалах справи міститься заява, в якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 1. ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Судова повістка нею отримана 11.12.2025. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України суд призначив проголошення рішення о 17-30 год 02.03.2026. Встановлені судом фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що 12.12.2019 [PERSON] звернулася до АТ «Альфа-Банк» з офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 491016209, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та банком з метою повернення заборгованості за кредитним договором № 631110999 від 18.02.2019 шляхом перерахування коштів на банківський рахунок № [NUMBER] . Умовами договору встановлено: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 24600,13 грн, строк кредиту 60 місяців, дата повернення кредиту 13.12.2024, процентна ставка 39,90% річних, тип процентної ставки - фіксована. [PERSON] підписала оферту, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутних вимог, паспорт споживчого, кредиту, анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних особі в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 7, 9, 10). Графік платежів, обумовлений сторонами на момент укладення договору, відображений у додатку №1 до угоди про надання кредиту № 401016209 від 12.12.2019, строк кредитування 60 місяців, дата видачі кредиту 12.12.2019, дата повернення кредиту 16.12.2024, сума кредиту 24600,13 грн, проценти 32498,75 грн, реальна річна процентна ставка 47,99 % грн, загальна вартість кредиту 57098, 88 грн (а.с. 7). З наданої виписки по особовому рахунку за період з 12.12.2019 до 22.09.2021 підтверджується отримання кредитних коштів відповідачко [PERSON] та користування ними (а.с. 26-27). 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір факторингу № 1, відповідно умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК ФОРТ» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 401016209 від 12.12.2019 (а.с. 11-15) . До позову ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» долучило акт приймання - передачі реєстру боржників від 22.02.2021 до договору факторингу № 1 від 22.02.2021 (а.с. 16). З витягу з додатку до договору факторингу № 1 від 22.02.2021 реєстру договорів права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № 401016209 від 12.12.2019, за яким загальна сума заборгованості становить 37092,16 грн, з яких: заборгованість за тілом 24600,13 грн, заборгованість за процентами 11692,03 грн (а.с. 24). 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №01-23-02/21, за умовами якого ТОВ «ФК ФОРТ» відступило ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 401016209 від 12.12.2019 (а.с. 17-21). До позову ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» долучило акт приймання -передачі реєстру боржників від 23.02.2021 до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 (а.с. 22). З витягу з додатку до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 реєстру договорів права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами вбачається, що [PERSON] вказана у списку боржників за кредитним договором № 401016209 від 12.12.2019, за яким загальна сума заборгованості становить 37092,16 грн, з яких: заборгованість за тілом 24600,13 грн, заборгованість за процентами 11692,03 грн (а.с. 25). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 491016209 від 12.12.2019, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» нарахувало [PERSON] заборгованість станом на 22.02.2021 у розмірі 37092,16 грн, з яких: 24600,13 грн тіло кредиту; 11692,03 грн відсотки (а.с. 28). Застосовані судом норми права, аналіз доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову, із таких підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд встановив, що між АТ «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК ФОРТ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та відповідачкою укладена угода про надання кредиту № 491016209 від 12.12.2019 у розмірі 24600,13 грн і відповідачка отримала грошові кошти за кредитом. Як вбачається із розрахунку боргу, відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 491016209, у зв`язку з чим станом на 23.02.2021 утворилась заборгованість у розмірі 37092,16 грн (24600,13 грн тіло кредиту, 11692,03 грн відсотки). Відповідачка не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву та не надала доказів про сплату боргу за кредитним договором, не оспорила долучений до позову розрахунок боргу. Таким чином, із відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за угодою про надання кредиту № 491016209 від 12.12.2019 в розмірі 37092,16 грн. Розподіл судових витрат У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Вирішуючи питання про стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9200,00 грн, суд виходить із наступного. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024; акт №4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025 по стягненню заборгованості з [PERSON] за кредитним договором (надання первинної консультації (0,5 год) - 1000,00 грн, правовий аналіз наявних документів у замовника (2 год), правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства 4000,00 грн, підготовка та подання позовної заяви (2,1 год) 4200,00 грн), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Литвиненко О. І. від 18.09.2020 платіжна інструкція №2735 (а.с. 29-30, 31, 32). Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат; - обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, зокрема впливу вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що відповідна заява була зроблена до завершення дебатів. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для його зміни, порядок сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація й досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням між адвокатом і клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною згодою. Суд не має права змінювати його або втручатися у правовідносини адвоката та клієнта. Однак суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням фактичності витрат і обґрунтованості їх суми. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом і клієнтом, у контексті розподілу судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані, з урахуванням фактичності та необхідності таких витрат. Подібний висновок викладено у п. 5.44 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру з урахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід: витрати мають бути фактичними, неминучими та обґрунтованими (mutatis mutandis, справа "East/West Alliance Limited v. Ukraine", заява № 19336/04, § 268). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо встановить, що визначений гонорар є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи та витрачений адвокатом час. Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, включаючи репутаційні чи публічні аспекти. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, як зазначено у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04, п. 268), витрати мають бути фактичними, неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Вказаний правовий висновок викладено в постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі ВС від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат слід враховувати: складність справи, обсяг та час, витрачений адвокатом; пов`язаність витрат із розглядом справи; обґрунтованість і пропорційність предмета спору; ціну позову; значення справи; вплив на репутацію; публічний інтерес; поведінку сторін; наявність дій щодо досудового врегулювання. У постанові ВС від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати гонорар, суд має право оцінювати вартість правничої допомоги за критеріями співмірності (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У постанові ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказано: суд може не присуджувати стороні повне відшкодування витрат на правничу допомогу, якщо встановить їх надмірність. При цьому рішення суду має містити чітку мотивацію які саме витрати не підлягають компенсації і чому. Суд зазначає, що правовідносини між сторонами є однотипними, не містять складнощів, не потребують тривалого аналізу доказів або значного часу на підготовку й подання позову. Суд вважає завищеними витрати на канцелярські послуги, оскільки позовна заява до суду подавалася через підсистему Електронний суд. Крім того, представник позивача не подавав до суду заяв, клопотань. Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження розміру понесених ним судових витрат, ураховуючи складність справи, ціну позову, пропорційний до ціни позову розмір задоволених позовних вимог (заявлені витрати на правничу допомогу втричі перевищують задоволені позовні вимоги), часткове задоволення позовних вимог, обсяг виконаної адвокатом роботи в контексті критерію реальності адвокатських витрат, враховуючи принципи справедливості та верховенства права, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100 грн. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 22.05.2024 року у справі № 205/5969/15-ц. Отже, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 6028 грн (3028+ 3000).

Outcome: approved