Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

19.11.2025 року [PERSON] звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на час навчання. Свої вимоги мотивує тим, що його батьком є [PERSON] . 14.11.2025 року позивачу виповнилось 18 років, але він продовжує навчання на першому курсі механіко-машинобудівного факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», форма навчання денна, бюджетна, термін навчання - до 30.06.2029 року. На період навчання він потребує матеріальної допомоги батька, оскільки не має можливості працювати через повну зайнятість навчальним процесом. Батько в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює. Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з батька аліменти на його користь на період навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків (а.с.10). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.01.2026 року відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву (а.с.19-20). Позивач належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на адресу, зазначену в позові. Додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направив. Відповідач повідомлявся про розгляд справи, шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштовий конверт (а.с.22), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за відсутністю адресата за вказаною адресою. Своїм правом на підготовку відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, та у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву. Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Батьками в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Позивач продовжує навчання на першому курсі механіко-машинобудівного факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», форма навчання денна, бюджетна, термін навчання - до 30.06.2029 року, що підтверджується довідкою №16-42/4065 від 26.11.2025 року (а.с. 13). Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому важко самостійно забезпечити всі свої потреби, оскільки здобуває освіту він на денній формі, а тому не має змоги працювати. Разом з тим, в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на період навчання повнолітнього сина не надає, хоча і має таку можливість, оскільки працює та отримує заробітну плату. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатись після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим за 23 роки; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Враховуючи той факт, що [PERSON] продовжує навчання на денній формі, не має змоги працевлаштуватись, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, суд приходить до висновку, що існують правові підстави для задоволення позову. Крім того, обставин, які б вказували на неможливість відповідача надавати таку допомогу судом не встановлено, ним самим не зазначено, а отже суд погоджується із заявленим позивачем в позові розміром аліментів. При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище, оскільки він є працездатним та має дохід. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1.ч.1 ст.430 ЦПК України стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved