Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що як йому стало відомо з постанови про арешт коштів боржника від 15.01.2026, у виконавчому провадженні № 68338110, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. здійснюється виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 14517 вчиненого 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з нього на користь відповідача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за кредитним договором № 81789 від 23.09.2019, начебто укладеним між ним та ТОВ «Займер», у розмірі 22 648,00 грн. Відповідно до п.1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (зі змінами) передбачено, що виконавчі написи нотаріуси роблять виключно на нотаріально посвідчених договорах. Однак, він не укладав а ні з ТОВ «Займер», а ні з відповідачем чи іншою особою нотаріально посвідченого договору, а тому відповідач не мав права стягувати заборгованість за кредитним договором шляхом вчинення нотаріального напису. Крім того, 13.11.2019 слідчим було розпочато кримінальне провадження № 12019040150000379 щодо заволодіння шахраями належними йому грошовими коштами, які отримали доступ до його персональних даних та уклали кредитні договори від його імені. Крім того, нотаріус при вчиненні оскаржуваного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та не врахував того, що судом скасовано норму, яка дозволяла нотаріусам вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Враховуючи правове обґрунтування позовних вимог, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 14517, вчинений 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за кредитним договором № 81789 від 23.09.2019 укладеного між ним та ТОВ «Займер» та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у справі. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.01.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.29). Відповідач ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.20), в судове засідання свого представника не направив, про причини неявки представника суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача та відзив на позовну заяву не подав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.28), про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М.О. в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.26). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, із змінами, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору та засвідчено стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Разом з тим, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано нечинною та незаконною Постанову КМ України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема п.2 вказаних Змін, яким було передбачено стягнення заборгованості з підстав, що стосуються кредитних відносин, зокрема кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, які не посвідчено нотаріально. Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правові позиції Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017, Верховного Суду у справі №758/14854/20 від 10.11.2021). В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 14517 про стягнення [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 81789 від 23.09.2019, укладеним між ним та ТОВ «Займер», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», заборгованості у розмірі 22 648,00 грн (а.с.25). 25.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68338110 (а.с.4-5) та 15.01.2026 винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.6-7). За заявою [PERSON] 13.11.2019 Вільногірським ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до ЄРДР за № 12019040150000379 внесено відомості щодо заволодіння грошовими коштами заявника (а.с.8). Разом з тим, виконавчий напис нотаріусом вчинено 17.12.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, доказів того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису був посвідчений нотаріально, відповідачем не надано, що дає суду підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові ВС від 12.03.2020 (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19). До того ж, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, а позивач оспорює факт укладення кредитного договору та заборгованість по ньому, доказів, які б підтверджували безспірність вказаної заборгованості на момент видачі виконавчого напису нотаріусом, а також доказів отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що передбачено підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідачем не надано. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором, нотаріусом вчинено на підставі норми закону, яка визнана нечинною у судовому порядку, без належного підтвердження безспірності вимог кредитора, тому позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис № 14517, вчинений 17.12.2021 - таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1 331,00 грн сплачений за подання позовної заяви слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.18, 50, 87, 88 «Про нотаріат», ст.ст.12, 81, 133, 141, 247, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved