Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно (житловий будинок). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] , позивачка є спадкоємцем після її смерті за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направивши суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, заявлений позов підтримує в повному обсязі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської областіявку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника, заперечень щодо позову не мають, тобто визнають позов. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 березня 2025 року, підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] . Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 27 лютого 2025 року приватним нотаріусом Тиднюк Г.В., зареєстрований в реєстрі № 179, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (позивачка). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 457 від 28.10.2025 року, виданої Побужанським старостинським округом Буської територіальної громади Золочівського району Львівської області відомо, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно погосподарської книги № 8 Побужанського старостинського округу належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «БТІ та ЕО`від 24.06.2025 року, виготовлений на замовлення [PERSON] (позивачки) вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , 1960 року побудови, придатний для проживання, відповідає технічним нормам побудови. Згідно копії спадкової справи №24/2025, заведеної приватним нотаріусом Тиднюк Г.В., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується, що відповідно до заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, заповідане їй спадкове майно прийняте, спадкоємців до обов`язкової частки, а також чоловіка, який пережив спадкодавця немає, а тому згідно ст. 1269 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма ст. 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно (житловий будинок), за заповітом, яке належало померлій [PERSON] на праві приватної власності. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved