Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

23.10.2025 до суду надійшла справа за підсудністю від Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області. Представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 43875,00 грн, а також просив стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.10.2025 було прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.п.85). 08.12.2025 представниця відповідачки - адвокатка Глазун Т.О. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що сторона відповідача визнає позовні вимоги лише в межах погодженого з первісним кредитором строку кредитування за договором про споживчий кредит № 4266165 від 31.08.2021, укладеним із ТОВ «Мілоан», а саме за період з 31.08.2021 року до 15.09.2021, у розмірі 6125,00 грн, що складається з 5000,00 грн тіла кредиту, 1125,00 грн процентів (15 днів ? 75 грн) та 1000,00 грн комісії. Представниця відповідача зазначає, що такий розмір заборгованості був розрахований попереднім кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» та був дійсним станом на 10.03.2023 року - дату відступлення права вимоги позивачу. Водночас договір має 15-денний строк кредитування, визначений первісним кредитором ТОВ «Мілоан» (п.1.3 договору), тобто з 31.08.2021 до 15.09.2021. Згідно з розрахунком ТОВ «Мілоан» станом на 14.11.2021 заборгованість становила 22125,00 грн, у тому числі 5000,00 грн основного боргу, 16125,00 грн нарахованих та несплачених відсотків і 1000 грн комісії. 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до боржників у межах сум, визначених у реєстрах. За розрахунком ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 року заборгованість за відсотками становила 37 825,00 грн 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до боржників, а згідно з його розрахунком загальна заборгованість відповідача становить 43 875,00 грн, з яких 37 825,00 грн - відсотки, 5000,00 грн - тіло кредиту та 1000,00 грн - комісія. Представниця відповідачки стверджує, що вимоги позивача про стягнення процентів за період з 16.09.2021 по 10.03.2023 задоволенню не підлягають, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування та не відповідають принципу добросовісності первісного кредитора при укладенні договору, зокрема в частині належного ознайомлення позичальника зі строками кредитування та можливістю їх продовження. Також адвокаткою Глазун Т.О. подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки з урахуванням складності справи, обсягу виконаної роботи, витраченого часу, а також принципів співмірності та розумності судових витрат сторона відповідача вважає заявлений розмір витрат необґрунтованим та просить зменшити їх до 3000 грн. 10.12.2026 від представниці позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» Ткаченко М.М. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представниця просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що у розрахунку заборгованості як первісного кредитора, так і фактора чітко зазначено, з чого складається заявлена до стягнення сума, відповідно до яких умов договору та за який період вона нарахована. Зазначає, що сторонами погоджено умову, відповідно до якої строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, при цьому таке продовження не потребує вчинення будь-яких додаткових дій ані кредитором, ані позичальником, а є автоматичною пролонгацією договору. Підписанням договору відповідач погодився з такими умовами та надав згоду на автопролонгацію у разі наявності заборгованості, у зв`язку з чим кредитором здійснено нарахування відповідно до умов укладеного договору. Крім того, відповідач самостійно вчинив дії, спрямовані на укладення договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання коштів у позику, а тому розмір і порядок нарахування відсотків були погоджені сторонами, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір - розумним і справедливим. Щодо заяви відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, представниця позивача зазначає, що спір виник виключно внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що і стало підставою для звернення до суду, а з урахуванням складності справи та значного обсягу доказів, які необхідно було дослідити й описати, заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю справи, при цьому зворотного стороною відповідача не доведено, у зв`язку з чим вимога про їх відшкодування підлягає задоволенню. 15.12.2025 від представниці відповідачки - адвокатки Глазун Т.О. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач [PERSON] категорично заперечує проти позовних вимог, заявлених у позовній заяві, а також проти доводів, викладених у відповіді на відзив, з таких підстав. Зазначає, що після закінчення строку дії кредитного договору, який сплив 15.09.2021, як первісний кредитор, так і наступні кредитори не мали правових підстав для нарахування процентів за договором, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення процентів за період з 16.09.2021 по 10.03.2023 задоволенню не підлягають. Проценти за період з 16.09.2021 до 10.03.2023 року (остання дата нарахування відсотків) нараховані позивачем поза межами строку кредитування та не відповідають принципу добросовісності первісного кредитора при укладенні договору, зокрема в частині належного ознайомлення позичальника зі строками кредитування та умовами їх можливого продовження. Укладенню договору передувала анкета-заява на отримання кредиту, яка містила погоджені між сторонами істотні умови, зокрема суму кредиту, 15-денний строк кредитування, визначений розмір процентів і комісії, однак умов щодо можливості необмеженого продовження строку дії договору не містила.Також представниця відповідачки заперечила проти стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн, вважаючи їх необґрунтованими та неспівмірними зі складністю справи. 17.12.2026 від представниці позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» Ткаченко М.М. до суду надійшли додаткові пояснення, у яких вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що під час укладення кредитного договору сторони досягли згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки на визначений період користування кредитними коштами залежно від виконання позичальником умов договору, а також погодили умови продовження користування кредитними коштами після спливу строку кредитування, визначеного п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 договору. За твердженням позивача, строк користування кредитом автоматично продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, при цьому таке продовження не потребує жодних додаткових дій ані з боку кредитора, ані з боку позичальника, оскільки сторони погодили окремий випадок автопролонгації договору. Підписанням договору відповідач надав згоду на такі умови, а отже - і на автопролонгацію у разі наявності заборгованості, тому нарахування заборгованості здійснювалося відповідно до умов укладеного договору. Представниця позивача також наголошує, що на момент укладення договору відповідач не звертався до кредитора за роз`ясненням умов договору, не подавав пропозицій щодо внесення змін до його редакції та частково виконував умови договору, що свідчить про прийняття і згоду з усіма його положеннями, у зв`язку з чим розмір і порядок нарахування відсотків є погодженими сторонами, підстави виникнення заборгованості - законними, а її розмір - розумним і справедливим. Щодо нарахування відсотків після відступлення права вимоги представниця позивача зазначає, що у разі відступлення прав новий кредитор набуває усіх прав та обов`язків первісного кредитора за договором у повному обсязі, зокрема права вимагати повернення кредиту, процентів та неустойки, а договір факторингу не містить обмежень щодо права наступного кредитора нараховувати та стягувати відсотки за користування кредитом. Стосовно витрат на правничу допомогу адвокатка вказує, що обов`язок доведення їх неспівмірності покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення таких витрат, однак відповідач не навів належних обґрунтувань та не надав доказів на підтвердження неспівмірності заявленої суми зі складністю справи. При цьому позивачем разом із позовною заявою було подано попередній розрахунок судових витрат та докази їх понесення, зокрема договір про надання правової допомоги, прайс-лист, заявку на надання юридичної допомоги та акт виконаних послуг, що, на думку позивача, підтверджує реальність і обґрунтованість заявлених витрат. Твердження відповідача про їх надмірність представниця позивача вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. 31.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №4266165 (а.п.21-25) в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора L92318, що підтверджується довідкою (а.п.55), який було надіслано на номер телефону [NUMBER] , котрий зазначено у Заявці на отримання грошових коштів в кредит від 26.08.2021 (а.п.50). Відповідно до кредитного договору товариство надало [PERSON] , кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 15 днів, до 15.09.2021, за користування яким клієнт сплачує товариству денну проценту ставку у розмірі 1,50% за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, вказаного в п.1.3 Договору, стандартну (базову) ставка - 5,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування, комісію за надання кредиту 20,00% від суми кредиту - 1000,00 грн, яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту, шляхом безготівкового переказу на платіжну картку позичальника № [NUMBER] (а.п.56), що також підтверджується копією паспорту споживчого кредиту №4266165 (а.п.49), копією анкети-заяви №4266165 від 26.08.2021 (а.п.50). Кредитний договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6.1 Кредитного договору, порядок укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Згідно з п.6.2. Кредитного договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником кредитодавцем. Відповідно до п.6.3. Договору приймаючи пропозицію кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (а.п.6-10, 11) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.6.4. Договору укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п.6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29-11-102, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, в тому числі право вимоги відповідачки [PERSON] (а.п.26-30). В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, у тому числі і за договором про споживчий кредит №4266165 від 31.08.2021, де позичальником є [PERSON] (а.п.6-12), що також підтверджується копією копіями Акту приймання-передавання Реєстру боржників від 10.03.2023 (а.п.13) та копією реєстру боржників (а.п.26). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідачки [PERSON] ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 4266165 від 31.08.2021 виконало належним чином, перерахувавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000,000 грн (а.п.56), проте відповідач у порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результату чого станом на 10.03.2023 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку становить 43875,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 37875,00 грн, заборгованість за комісіями - 1000,00 грн (а.п. 26). Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності позивач просив сягнути з відповідачки заборгованість за договором про споживчий кредит № 4266165 від 31.08.2021 у розмірі 43875,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5000,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 37875,00 грн, заборгованість за комісіями - 1000,00 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що товариство на даний час є законним правонаступником стягувача за укладеним договором, боржником за якими є відповідач. Стороною відповідача не надано доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку. Щодо твердження відповідача про нарахування відсотків після спливу строку дії кредитного договору та відсутність доказів того, що строк кредитного договору було продовжено, посилання відповідача на те, що він пролонгацію не оформлював, зазначає наступне. Як вбачається з п. 4.2. Договору про надання споживчого кредиту № 4266165, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця (а.п.24). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1ст.638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Докази, наявні у матеріалах справи, вказують на те, що [PERSON] уклала Договір в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи. Для укладення Договору відповідач здійснював ідентифікацію в цій системі та надавав відповідь про прийняття пропозиції (акцепту) товариства. Сторони здійснювали обмін електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх істотних умов Договору та підписували ці Договори шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, з наведеного слідує, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного Договору та підписавши вказаний договір погодився з його умовами. Щодо твердження відповідача про нарахування позивачем непропорційно великої суми заборгованості, суд зазначає, що у розрахунку заборгованості (як первісного кредитора, так і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Відповідач здійснив дії щодо укладення кредитного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій підтвердив, що ознайомився з умовами та правилами надання коштів в позику. Відсотки нараховані відповідно до умов договорів та строку кредитування. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Щодо заперечень відповідача про неповідомлення його про відступлення права вимоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Суд зауважує, що згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, доводи відповідача в цій частині є неспроможними. Враховуючи викладене, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладеного договору, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, як правонаступника первісного кредитора, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 3028,00 грн судового збору, вказаний судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 16000,00 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 6000,00 грн витрат на правничу допомогу, які в даному випадку підлягають до стягнення з відповідача на корить позивача. На підставі наведеного та Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про захист прав споживачів», ст.6, 204-205, 207, 512, 514, 516, 526, 530, 610, 612, 625-629, 634, 638-630, 642, 1049, 1050, 1054, 1083 ЦК України,

Outcome: approved