Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.12.2018 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2021737713. Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України. Внаслідок чого, 20.08.2021 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений договір факторингу №20/08/21, згідно якого АТ «ОТП Банк» відступив на користь ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги за кредитним договором № 2021737713 від 05.12.2018, продукт (POS), укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . На підставі викладеного вище, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2021737713 від 05.12.2018, продукт (POS), у розмірі 9008,81 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Задоволено клопотання представника позивача про витребування АТ «ОТП Банк» розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках [PERSON] . Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання. Згідно відмітки АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 05 грудня 2018 року [PERSON] підписав анкету-заяву на отримання кредиту. 05 грудня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2021737713. Відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: 17147,00 грн на придбання товару у продавця, 350,00 грн на сплату додаткових послуг банку, загальний розмір кредиту 17497,00 грн. Дата остаточного повернення кредиту 05.12.2020. Протягом дії кредитного договору використовується фіксована процентна ставка в розмірі 0,01% річних. В паспорті споживчого кредиту відображена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші правові аспекти. В графіку платежів міститься розрахунок загальної вартості кредиту. Згідно інформації АТ «ОТП Банк» на ім`я [PERSON] відкрито рахунок для погашення боргових зобов`язань за кредитним договором №2021737713 від 05.12.2018. Із виписок по рахунку слідує, що [PERSON] користувалася кредитними коштами та здійснював часткове погашення заборгованості. 20 серпня 2021 року між АТ «ОТП Банк» (клієнт) та ТОВ «Цикл Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №20/08/21. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Відповідно до акта приймання - передачі реєстру боржників №1 по договору факторингу № 20/08/21 від 18.08.2021 та витягу з реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2021737713 від 05.12.2018, продукту POS на загальну суму 9008,81 грн, з яких: заборгованість по тілу- 6383,14 грн, заборгованість по відсотках - 1,12 грн, заборгованість по комісії - 2624,50 грн. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, судом встановлено, що сторони узгодили у письмовому вигляді істотні умови договору. Відповідач з умовами договору був ознайомлений та підписав кредитний договір. Банк надав відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору. Проте, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі. Пунктом 1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором перейшло до ТОВ «Цикл Фінанс». Враховуючи вище викладене, а також відсутність заперечень з боку відповідача щодо наявної заборгованості та її розміру - позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2021737713 від 05.12.2018 року по тілу кредиту в сумі 6383,14 грн та нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 1,12 грн, що в загальній сумі становить 6384,26 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення комісії в сумі 2624,55 грн суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. АТ «ОТП Банк» встановлено щомісячну комісію, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Разом із тим, ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Отже, умови кредитного договору від 05.12.20218 №2021737713 про нарахування щомісячної комісії є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача комісії в розмірі 2624,55 грн слід відмовити. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1716,75 грн. У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що 25.08.2025 між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С.А. було укладено Договір № 43453613/1 про надання правової допомоги. Згідно детального опису робіт, виконаних адвокатом, та акту №2021737713 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) загальна вартість робіт наданих послуг і виконаних робіт становить 3000,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, представник позивача підтвердив надані адвокатські послуги належними засобами доказування, а також не подання відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2126,10 грн. З огляду на наведене,

Outcome: approved