Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 03.07.2025 укладено Кредитний договір №03.07.2025-100002568. Відповідно до договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 140 днів з дати його надання. Але відповідач належним чином свої зобов`язання не виконала, кошти позивачу не повернула. Внаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 23700,00 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23700,00 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 05 січня 2026 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідач відзив на позов не надав. Інші клопотання та заяви по суті справи сторонами суду не подавалися. В судове засідання представник позивача не з`явився. В тексті позовної заяви звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Визнала факт одержання кредиту в сумі 8000 грн. Не заперечувала проти стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту. Нарахування відсотків та пені під час воєнного стану вважає незаконним. Тому в задоволені позовних вимог в цій частині просила відмовити. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 03.07.2025 укладено Кредитний договір №03.07.2025-100002568 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору, заявки на отримання кредитного договору, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), що є невід`ємною частиною даного Договору. Договір укладено в електронній формі. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. [PERSON] 03.07.2025 електронним цифровим підписом підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, паспорт кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримала на свій рахунок кошти у розмірі 8000,00 грн, а отже акцептовала умови Договору. Відповідно до умов Кредитного договору №03.07.2025-100002568 від 03.07.2025 та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №03.07.2025-100002568 від 03.07.2025 утворилася заборгованість у складі: заборгованість по тілу кредиту - 8000,00 грн, заборгованість по процентах 10100,00 грн, комісія за надання 1600,00 грн, неустойка 4000,00 грн. При цьому проценти нараховано за період з 03.07.2025 по 19.05.2025. Відповідно до умов Договору та Заявки Позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 19.11.2025. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 20% від суми Кредиту та дорівнює 1600 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала. Позивач обраховує її заборгованість: по тілу кредиту у розмірі - 8000,00 грн, по процентах - 10100,00 грн, по комісії - 1600,00 грн. Але з таким розрахунком суд не погоджується, оскільки згідно договору відповідач всього зобов`язалась сплатити позивачу 17781,92 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит у визначений договором строк не повернув. За таких обставин, розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 17781,92 грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 17781,92 грн. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в сумі 4000,00 грн суперечать приписам п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином, розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено частково (75%), з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1816,80 грн (2422,40 грн х 84%) на відшкодування понесених судових витрат пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.

Outcome: partial