Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

У жовтні 2026 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 28.06.2023 о 19:40 год. у Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Майдан Праці, біля будинку 1а сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «ВАЗ 21044», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «NISSAN PATHFINDER DCI», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2023 року у справі № 214/4913/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника «NISSAN PATHFINDER DCI», державний номерний знак [NUMBER] , були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0108-04 від 28 жовтня 2022 року та додатку до договору страхування № 28-0108-04 від 28 жовтня 2022 року. Позивач, відповідно до умов Договору страхування, виплатив страхове відшкодування за пошкоджений у ДТП автомобіль марки «NISSAN PATHFINDER DCI», державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі: 14 830 (чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять) грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №66978 від 06 липня 2023 року. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування. Відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані позивачу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в порядку зворотної вимоги (регресу) в сумі 14 830,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 27.10.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2023 року у справі № 214/4913/23, водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850,00 грн. Так, 28.06.2023 року о 19-40 год. в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг, Саксаганський район вул. Майдан праці, біля будинку 1а водій автомобілю ВАЗ 21044 державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , повинен бути уважним стежити за дорожньою обстановкою відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі, а також не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Pathfinder DCI державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. У наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «ВАЗ 21044», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, не була застрахована у встановленому Законом порядку, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відсутній, згідно відповіді НПУ. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника «NISSAN PATHFINDER DCI», державний номерний знак [NUMBER] , були застраховані в ПАТ «СК «УСГ» згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0108-04 від 28 жовтня 2022 року та додатку до договору страхування № 28-0108-04 від 28 жовтня 2022 року. У зв`язку з настанням вищевказаної події, страхувальник за договором звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про відшкодування шкоди. Відповідно до Акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 29.06.2023 року були зафіксовані пошкодження транспортного засобу «NISSAN PATHFINDER DCI», державний номерний знак [NUMBER] . Згідно рахунку на оплату №175 від 03 липня 2023 року виконаного ФОП [PERSON] , вартість запчастин пошкодженого транспортного засобу «NISSAN PATHFINDER DCI», державний номерний знак [NUMBER] складає 14 830 грн, яка затверджена страховиком Страховим актом № ССКA-8938 від 6 липня 2023 року. Згідно платіжної інструкції № 66978 від 06.07.2023 ПАТ «СК «УСГ» сплатило ФОП [PERSON] страхове відшкодування за договором № 28-0108-04\\00001 від 28.10.22, згідно страхового акта ССКA-8938 в 06.07.23, страхувальник БФ «Лікарі без кордонів Бельгія» 14 830 грн. Так, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 108 Закону України «Про страхування» Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою та другою ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, неправомірними діями відповідача пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи. Відповідно до ч. 2 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Зі сторони відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, а тому після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Таким чином, оскільки вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а також відсутня інформація про наявність у відповідача статусу особи, яка згідно з п. 13.1 ст. 13 Закону №1961 звільнена від обов`язкового страхування, а також те, що ПАТ «СК «УСГ» виконало покладений на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума завданих збитків у розмірі 14 830,00 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved