Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Сампара Н.М. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить: - збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2015 у справі № 607/12152/15-ц та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 51223,74 грн. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2015 у справі № 607/12152/15-ц з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн щомісяця, яких недостатньо для утримання дитини, оскільки, вона потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, медичне обслуговування. Крім того, з моменту визначення розміру аліментів пройшло більше десяти років, тому підвищилась вартість усіх товарів і послуг в Україні, які використовуються для забезпечення щоденних потреб дитини. Щомісячні витрати на доньку збільшилися, оскільки дівчинка навчається в дев`ятому класі, відвідує оздоровчі тренування, має хист до малювання. Крім того, у зв`язку із проходженням дитиною стаціонарного лікування позивач сплатила за медикаменти 6914,21 грн (половина 3458 грн). Дитина перенесла операцію, після якої слід дотримуватися дієти, зокрема вживати парову їжу, для цього потрібно купити необхідну техніку (мультипіч) для готування та окремі продукти. Вартість мультипечі 7599 грн, половину з яких (3800,00 грн) слід стягнути з батька. У зв`язку із частими захворюваннями на ГРВІ, низьким імунітетом та рекомендаціями лікаря, дитина влітку 2023, 2024 та 2025 року оздоровлювалась на морі. Витрати за туристичні послуги склали 85989,48 грн, половина з яких складає 43494,74 грн. Також, позивач сплатила адміністративний збір у розмірі 1042,00 грн за переоформлення паспорта доньки для виїзду за кордон. Таким чином, із відповідача слід стягнути 51223,74 грн додаткових витрат, пов`язаних із лікуванням, реабілітацією та оздоровленням дитини. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 23.10.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання 24.02.2026 не з`явились. Представник подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання, в тому числі 24.02.2026, не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 12.00 год. 26.02.2026. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2015 у справі №607/12152/15-ц, з урахування ухвал суду від 29.10.2015 та 18.08.2018 про виправлення описок, ухвалено: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04 жовтня 2007 року, актовий запис № 1861 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області; - стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 14 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно із витягами з реєстру Тернопільської територіальної громади №2025/011934698 та №2025/011936671 від 20.08.2025 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Рішеннями комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тернопільської міської ради №202 від 28.10.2022 та № 314 від 15.09.2023 визнано, що мати [PERSON] самостійно займається вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідками №155 від 12.09.2023, №122 від 13.05.2024, №42 від 14.03.2025 виданих Дочірнім підприємством 2 Жек13 ЖБК, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (не проживає). Відповідно до довідки №69/02-12 від 02.04.2025, [PERSON] , [INFO] , зарахована у 1-А клас у 2016 році в Тернопільську ЗОШ І-ІІІ ступенів №14 ім. Б. Лепкого. Батько учениці 9-А класу [PERSON] , [PERSON] , не бере участі у її вихованні, а саме за період навчання доньки батько ні разу не з`являвся на батьківські збори, не долучався до класних і шкільних заходів, не забирає дитину зі школи, жодного разу не спілкувався з учителями та не цікавився про успішність та моральний розвиток Соломії. Відповідно до довідки №01.1-04/879 виданої 14.08.2025 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Тернопільської міської ради, дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у лікаря-педіатра АЗПСМ №10 КНП «ЦПМСД» ТМР. Декларація про вибір лікаря подана законним представником дитини матір`ю дитини [PERSON] . У випадках захворювання та на профілактичні огляди дитину супроводжує мати [PERSON] , яка підписувала інформаційні згоди на проведення вакцинацій дитині. Зі слів лікаря-педіатра батько дитини на прийом до лікаря дитину не супроводжував та станом здоров`я не цікавиться. Дитина лікувалась: у лютому 2022 року в ендокринолога, у лютому 2022 року у невролога, листопаді та грудні 2022 року у окуліста, впродовж 2023 року перехворіла тричі на респіраторні захворювання, продовж 2024 року хворіла на ГРВІ, у 2025 році тричі хворіла на респіраторні захворювання. Впродовж 2022-2025 років дитина спеціалізованого медичного втручання не потребувала. [PERSON] у період з 22.08.2025 по 01.09.2025 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» з приводу діагнозу: жовчнокам`яна хвороба, камінь жовчного міхура без холециститу, без згадки про обструкцію жовчновивідних шляхів, що підтверджується випискою №1903-с від 01.09.2025. Рекомендації: спостереження у педіатра, спеціальне харчування, лікування у відділенні. 03.09.2025 ФОП [PERSON] видано довідку про те, що [PERSON] відвідує заняття пн ср пт 16:00, вартість разового заняття 250 грн, абонемент 1500 грн (12 тренувань). [PERSON] у період з 12.09.2025 по 22.09.2025 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» з приводу діагнозу: ЖКГ. Гострий обдураційний калькульозний флегмонозний холецистит. Проведене лікування: операція (15.09.2025) лапароскопічна холецистеутомія. ДЧП, що підтверджується випискою №2041-с/46583 від 22.09.2025. Рекомендації: нагляд хірурга, дотримання дієти, звільнення від відвідування навчального закладу, обмеження фізичних навантажень, перев`язка. 03.08.2023 [PERSON] та [PERSON] (Туристи) та ТОВ «Нейчерел Хот» (Турагент) уклали договір про надання туристичних послуг на суму 50556,45 грн. 18.07.2024 [PERSON] та [PERSON] (Туристи) та ТОВ «Інвікто Тревел» (Турагент) уклали договір про надання туристичних послуг на суму 56470 грн. 13.06.2025 [PERSON] та [PERSON] (Туристи) та ТОВ «Нейчерел Хот» (Турагент) уклали договір про надання туристичних послуг на суму 66750,96 грн. 24.09.2025 [PERSON] сплатила 1042 грн адміністративного збору за виготовлення для [PERSON] паспорту громадянина України для виїзду за кордон. До позову також долучено квитанції про купівлю медичних препаратів, одягу, косметичних засобів та засобів гігієни, продуктів харчування, оплати житлово-комунальних послуг (частину з яких сплачувала [PERSON] ). Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1657/748, [PERSON] у період з 06.10.2025 по 31.10.2025 перебувала на лікуванні у КНП «Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр» ТОР з приводу діагнозу: хвороба лайма. Рекомендації: спостереження у спеціалістів, приймання ліків, кардіоскопія, аналіз крові. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України). Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частинами 2, 3 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів визначається судом з урахуванням фактичних обставин справи, встановлених судом. При цьому, право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014). За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 гривень. Позивачем не надано належних та достатніх доказів того, що заробітки (доходи) відповідача є такими, що дозволяють стягнути з нього аліменти в розмірі більшому мінімального рекомендованого на дитину, а саме 5000,00 грн на дитину щомісяця. Наявність двох транспортних засобів у відповідача, сама по собі, цього не доводить. Проте, суд погоджується із твердженням позивача про те, що витрати на утримання дитини з часу ухвалення судом первинного рішення про стягнення аліментів істотно зросли. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). Відтак, зважаючи на передбачене законом право позивача на збільшення розміру стягнення аліментів, суд дійшов до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог, шляхом збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.10.2015 у цивільній справі №607/12152/15-ц, з 800,00 грн, на 3600,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог позивача в частині збільшення розміру аліментів, належить відмовити, так як обставини, із якими пов`язувались ці вимоги, позивачем у повній мірі не доведені. Щодо стягнення додаткових витрат на дитину. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу. Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) та 09.09.2019 у справі № 344/5315/18 (провадження № 61-6722св19). Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. На підтвердження обставин необхідності оздоровлення дитини на морі позивач надала довідку лікаря-педіатра [PERSON] без дати, відповідно до якої дитині рекомендовано оздоровлення на морі. Також, згідно з наданими позивачем доказами, у період з 10.08.2023 по 17.08.2023, 02.08.2024 по 09.08.2024, 02.08.2025 по 10.08.2025 дитина перебувала разом з позивачем на відпочинку у Єгипті. Водночас, аналізуючи докази необхідності оздоровлення дитини на морі, а саме вищевказану довідку, суд констатує, що така не містить дати видачі, проте описує історію хвороб дитини з 2022 року по вересень 2025 року, з чого слідує, що довідка видана після вересня 2025 року. При цьому, поїздки на море відбулись до вересня 2025 року (остання у серпні 2025 року). Також, немає відомостей про медичні рекомендації чи будь-яке аргументоване обґрунтування позивачем відпочинку дитини на саме морському узбережжі Єгипту, а не інших (ближчих до України) країн. Окрім того, в матеріалах справи відсутнє погодження відповідача на відпочинок дитини в Єгипті за вказану вище ціну. Таким чином, в частині стягнення витрат на оздоровлення на морі слід відмовити. Також, витрати на придбання мультипечі, виготовлення закордонного паспорта є звичайними витратами та не пов`язані із особливими обставинами, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. У той же час, суд вважає, що позивач довела наявність особливих обставин, які б свідчили про понесення додаткових витрат, а саме наявність у дитини сторін захворювання, яке потребує постійного лікування. Тому, зважаючи на вік платника аліментів, вік дитини та стан її здоров`я, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимогу про стягнення додаткових витрат частково та стягнути з відповідача на користь позивача половину документально підтверджених позивачем витрат на придбання ліків в розмірі 3458,00 грн (6914,21 / 2). Щодо судових витрат. Позивач при зверненні до суду із позовом судовий збір не сплачувала, так як відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру та оплату додаткових витрат на дитину. Ціна позову у даній справі 81223,74 грн (51223,74 грн додаткових витрат та 5000,00 грн х 6 місяців). Позовна вимога про стягнення додаткових витрат задоволена частково в розмірі 3458 грн, а періодична виплата в розмірі 3600,00 грн щомісячно. Тому, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, із відповідача в дохід держави слід стягнути 373,67 грн судового збору (25058,00 / 81223,74 х 1211,20 грн).

Outcome: partial