Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Від АТ "АКЦЕНТ-БАНК" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № А327СТ155101360831 від 17.01.2025 у розмірі 106983,32 грн станом на 19.06.2025, яка складається з: 89791,48 грн - заборгованості за кредитом; 16603,40 грн - заборгованості за відсотками; 588,44 грн - заборгованості за пенею, судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [PERSON] звернулася до АТ "АКЦЕНТ-БАНК" щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "АКЦЕНТ-БАНК". 17.01.2025, будучи клієнтом Банку, позичальник уклала з Банком кредитний договір А327СТ155101360831 щодо надання останній кредиту в розмірі 90000,00 грн, строком на 60 місяців (тобто до 16.01.2030) зі сплатою процентів у розмірі 55.00 відсотків щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Станом на 19.06.2025 заборгованість відповідачки за даним кредитним Договором склала суму в розмірі 106983,32 грн, яка складається з: 89791,48 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 16603,40 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн - загальний залишок заборгованості за комісією; 588,44 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. Невиконання відповідачкою умов кредитного договору стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Аргументи учасників справи. 12.01.2026 від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Фабра Є.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідачка частково визнає позовні вимоги, а саме в частині повернення фактично отриманих та неповернутих кредитних коштів (тіла кредиту), але категорично заперечує проти стягнення нарахованих відсотків, пені та судового збору. Щодо визнання суми основного боргу (тіла кредиту). Між [PERSON] та АТ "А-БАНК" 17.01.2025 дійсно було укладено Кредитний договір № A327CT155101360831. Відповідач не заперечує факту укладення даного правочину та отримання кредитних коштів у межах встановленого ліміту. Відповідач усвідомлює свій цивільний обов`язок щодо повернення кредитних коштів, передбачений ст. 1049 Цивільного кодексу України (ЦК України), згідно з якою позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Протягом дії кредитного договору відповідачка, діючи добросовісно та намагаючись виконувати свої зобов`язання, здійснила часткове погашення заборгованості. Загальна сума сплачених коштів становить 4 470,90 грн. Цей факт є суттєвим для визначення реального розміру заборгованості, ці кошти повинні бути зараховані в першу чергу на погашення основної суми боргу (тіла кредиту), оскільки нарахування штрафних санкцій та неустойки в період воєнного стану є незаконним. Розрахунок визнаної суми: Загальна сума кредитного ліміту (тіло кредиту за договором): 90 000,00 грн. Сплачено Відповідачем: 4 470,90 грн. Залишок заборгованості за тілом кредиту: 90 000,00 грн 4 470,90 грн = 85 529,10 грн. Таким чином, відповідачка визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 85 529,10 грн і не заперечує проти стягнення цієї суми судом. Правове обґрунтування заперечень щодо стягнення пені та відсотків. Вимоги позивача про стягнення відсотків у розмірі 16 603,40 грн та пені у розмірі 588,44 грн є безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Кредитний договір з відповідачкою було укладено 17.01.2025, тобто під час дії воєнного стану. Будь-яке прострочення за цим договором апріорі виникло в період дії воєнного стану. Отже, нарахування пені у розмірі 588,44 грн є грубим порушенням вимог чинного законодавства. Ця сума не підлягає стягненню і повинна бути списана позивачем. Вимога про її стягнення в судовому порядку є зловживанням правом з боку Банку. Щодо незаконності та необґрунтованості нарахування відсотків. Позивач просить стягнути 16 603,40 грн відсотків. Відповідачка заперечує проти цієї вимоги з наступних підстав: Встановлення відсоткової ставки на рівні 55% річних (а з урахуванням реальної вартості кредиту значно вище) в умовах воєнного стану, коли економічна ситуація в країні є критичною, а доходи громадян, зокрема відповідачки, яка є малозабезпеченою особою, суттєво знизилися, є проявом недобросовісної практики. Такі умови є "кабальними" та створюють істотний дисбаланс на шкоду споживачу. Стягнення відсотків, що становлять майже 20% від тіла кредиту за короткий проміжок часу (близько 5 місяців), є непропорційним тягарем. Відсутність детального та прозорого розрахунку. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є узагальненим документом, сформованим автоматизованою системою банку, який не дозволяє перевірити правильність нарахувань. У розрахунку відсутня деталізація: за який конкретно період нараховано відсотки; на яку суму залишку тіла кредиту вони нараховувалися щоденно; як саме були розподілені кошти, сплачені відповідачкою у сумі 4 470,90 грн. Існує обґрунтоване припущення, що Банк, в порушення п. 18 Перехідних положень ЦК України, спрямував частину сплачених коштів на погашення незаконно нарахованої пені або комісій, тим самим штучно збільшивши базу для нарахування відсотків. Без детальної виписки по рахунку (руху коштів) та деталізованого розрахунку перевірити це неможливо. Щодо розподілу судових витрат (судового збору). Позивач просить стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідачка заперечує проти цієї вимоги та просить суд звільнити її від сплати судового збору або, як мінімум, зменшити його розмір на 50%, виходячи з наступного. [PERSON] є одинокою матір`ю (що підтверджується фактичними обставинами виховання дитини) та належить до соціально вразливої категорії населення членів малозабезпеченої сім`ї. [PERSON] перебуває на обліку в Єдиному соціальному реєстрі (ЄІССС). Вона отримує Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Допомога призначена на дитину [PERSON] , [INFO] . Період виплати допомоги: з 01.07.2025 по 31.12.2025. Отже, держава офіційно визнала, що майновий стан Відповідача є критичним і потребує соціальної підтримки. На підставі викладеного, просить суд позовні вимоги АТ "АКЦЕНТ-БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь АТ "АКЦЕНТ-БАНК" заборгованість за тілом кредиту у розмірі 85 529,10 грн (вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять гривень 10 копійок). У задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків у сумі 16 603,40 грн та пені у сумі 588,44 грн відмовити у повному обсязі. Звільнити [PERSON] від сплати судового збору на користь позивача на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи її скрутний майновий стан та статус члена малозабезпеченої сім`ї, що підтверджується доданою довідкою. У разі відмови у повному звільненні від судових витрат застосувати наслідки ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням Відповідачем позову в основній частині, та вирішити питання про повернення Позивачу 50% сплаченого судового збору (1 211,20 грн) з Державного бюджету України, не стягуючи цю суму з Відповідача. Рух справи. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2025, визначено головуючого суддю Крючко Н.І. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Полтави Крючко Н.І. від 11.07.2025 відкрито спрощене провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. На підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 17.11.2025 №2463/1дп/15-25 суддю Крючко Н.І. тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2025, визначено головуючого суддю Подмаркову Ю.М. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 19.12.2025 прийнято позовну заяву, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.01.2026 о 09.00 годині. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача Шкапенко О.В. в позовні заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Фабро Є.А., до суду не прибули, від відповідачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, адвокат Фабро Є.А. про причини неявки не повідомив. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 10.07.2019 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "АКЦЕНТ-БАНК", яка разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складає між нею договір про надання банківських послуг. У подальшому, 17.01.2025, відповідачка підписала Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № А327СТ155101360831, яка підписана простим електронним підписом 17.01.2025, відповідно до якої просила надати їй кредит у розмірі 90 000,00 грн строком на 60 місяців, тобто до 17.01.2030 зі сплатою процентів у розмірі 55% річних. Відповідно до п. п. 3-5 Кредитного договору, сума кредиту становить 90 000,00 грн зі строком повернення до 17.01.2030, терміном на 60 місяців. Згідно з п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 55% річних. Відповідно до таблиці загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка підписана відповідачкою простим електронним підписом 17.01.2025, зазначено графік платежів, їх розмір та проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 12 заяви про надання послуги «Швидка готівка», у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07 % (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки. Як вбачається з меморіального ордеру № TR.43585539.35890.71059, АТ "АКЦЕНТ-БАНК" 17.01.2025 надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 90 000,00 грн., що не заперечується відповідачкою. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за цим договором у повному обсязі не виконувала, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість і, станом на 19.06.2025, складає 106983,32 грн, з яких: 89791,48 грн заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту), 16603,40 грн заборгованість за процентами, 588,44 грн заборгованість за пенею. Позивач на підтвердження позовних вимог надав копію Анкети-заяви від 10.07.2019, яка власноруч підписана відповідачкою; Заяву про надання послуг «Швидка готівка» №А327СТ155101360831 від 17.01.2025, підписану 17.01.2025 відповідачкою простим електронним підписом; розрахунок заборгованості за кредитним договором від 17.01.2025 № А327СТ155101360831; виписку по кредиту за період з 17.01.2025 по 18.06.2025, паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» від 17.01.2025, підписаний [PERSON] ; таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, меморіальний ордер від 17.01.2025 № TR.43585539.35890.71059 на підтвердження надання відповідачці та отримання нею кредитних коштів у розмірі 90 000,00 грн. Дослідженням розрахунку заборгованості за вказаним договором встановлено, що розрахунок заборгованості за процентами у розмірі 16603,40 грн, проведений позивачем в межах строку кредитування, тобто з 17.01.2025 по 18.06.2025, розмір процентів відповідає кредитному договору. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 19.06.2025 заборгованість відповідачки за кредитним Договором складає 106983,32 грн, з яких: 89791,48 грн заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту), 16603,40 грн заборгованість за процентами, 588,44 грн заборгованість за пенею. (а. с. 10 з. с.). Відповідачка погодилася з зазначеними умовами кредитного договору, на що, серед іншого, вказує і часткове погашення нею заборгованості за кредитом, зазначене в розрахунку заборгованості, однак зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконала. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною другою ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (частина перша статті 207 ЦК України). Закон України від 03.09.2015 року № 675-VIII "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частиною шостою ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У силу вимог частини першої ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно о звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частиною першою ст. 611 ЦК України). Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 106394,88 грн, з яких 89791,48 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 16603,40 грн - сума прострочених платежів по відсотках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Щодо вимог про стягнення пені суд зазначає таке. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався та триває донині. Позивачем нарахована пеня в розмірі 588,44 грн, що суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] пені в розмірі 588,44 грн є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ "АКЦЕНТ-БАНК", про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 106394,88 грн, з яких 89791,48 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 16603,40 грн - сума прострочених платежів по відсотках. Розподіл судових витрат між сторонами. Вирішуючи клопотання про звільнення відповідачки від сплати судового збору, слід зазначити таке. Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Згідно частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. У пункті 29 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Як вбачається з наведених норм, суд може відстрочити сплату судового збору або звільнити відповідача від сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, що підтверджується відповідними доказами. Представник відповідачки, звертаючись до суду із клопотанням про звільнення відповідачки від сплати судового збору посилається на її скрутне матеріальне становище, при цьому не надає доказів на підтвердження того, що майновий стан відповідачки перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Тому, у задоволенні клопотання про звільнення відповідачки від сплати судового збору належить відмовити. Згідно платіжного доручення № 6005315498048 від 19.06.2025 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 2409,08 грн.

Outcome: partial