Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 29 117 грн. 80 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 листопада 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про надання кредиту № 1470-8989 на суму 6 100 грн., яким визначено умови надання кредиту, строки та порядок повернення кредитних коштів. Позивач, взяті на себе за Договором зобов`язання виконав в повному обсязі, натомість, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 18.12.2025 становить 29 117 грн. 80 коп. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу без його участі, вказавши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив що брав кредит на суму 6 100 гривень. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 19 листопада 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1470-8989, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 6 100,00 грн., строком на 365 днів, базовий період 21 днів, зі сплатою відсотків: денна процентна ставка 0,914%, 1,00% - за кожен день користування, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів, 0,75% - за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня (а.с.12-22). Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «УКР Кредит ФІНАНС» (https:// creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1470-8989 від 19.11.2024 [PERSON] було надано грошові кошти у розмірі 6 100 грн., які перераховані на рахунок [NUMBER] . Факт перерахування грошових коштів 19.11.2024 в сумі 6 100 грн. на рахунок [NUMBER] *15 також підтверджується квитанцією LIQPAY, ID операції 2549140057 (а.с. 33-34). Відповідач в судовому засіданні не заперечував факту належності йому вказаного рахунку та зарахування грошових коштів у зазначеному розмірі. Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 18 грудня 2025 року становить 29 117,80 грн., до якої входить: 6 100,00 грн. заборгованість за кредитом; 19 052,80 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 3 050,00 грн. заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, 915,00 грн. заборгованість по комісії (а.с. 35-39). Розрахунок заборгованості проведено у межах строку кредитування та відповідно до умов кредитного договору. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так, згідно платіжної інструкції № 5752 від 16.07.2025 (а.с.50) позивачем було сплачено 2 662 гривні 40 копійок судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. З цих підстав,

Outcome: approved