Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2025 звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду було вирішено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 000 грн. до досягнення ним повноліття. З часу ухвалення рішення витрати на утримання дитини значно зросли, відповідач є військовослужбовцем та має постійне грошове забезпечення, тому просить змінити стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1000грн. на 1/4 частку доходу відповідача. 11.02.2026 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому вимоги заперечив частково. Зазначив про те, що за рішенням суду від 24.01.2014 року було вирішено стягнення аліментів саме на двох дітей, однак відповідач звернувся до суду з позовом про виключення актового запису про батька стосовно старшої дитини [PERSON] , 2010 р.н., відкрито провадження у даній справі, але аліменти на неї стягуються на даний час. Разом з тим, у квітні 2025р. відповідач зареєстрував шлюб, дружина перебуває у стані вагітності, мама відповідача є пенсіонеркою та теж потребує фінансової підтримки. Просить стягувати 1/6 частки його доходу. Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача заперечила частково вимоги позову, визнає відповідач сплату 1/6 частки його доходу. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Як вбачається із копії Свідоцтва про народження, сторони є батьками сина [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно виданого виконавчого листа Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.11.2017 рку №344/11269/2017, з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 000 грн. до досягнення ним повноліття, починаючи з 05.09.2017 року, припинено стягнення аліментів за попереднім виконавчим листом. Розпочате виконавче провадження та надано розрахунок заборгованості за виконавчим листом яка складає станом на 01.11.2025 року у сумі 125 201,50грн. (а.с.18-19). Разом з тим, як дійсно стверджували сторони, був виданий ще один виконавчий лист та проводиться стягнення у примусовому порядку аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , заборгованість по аліментних платежах станом на 01.11.2025 року складає 117 201,50 грн. (а.с.20-22). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15.01.2026 року у справі №344/694/26 передано до Чортківського районного суду Тернопільської області справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення актового запису про батька дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач доводила те, що витрати на утримання дитини значно зросли, відповідач є військовослужбовцем та має постійне грошове забезпечення, тому просить змінити стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1 000 грн. на 1/4 частку доходу відповідача. Заперечуючи позовні вимоги сторона відповідача зазначила, що 08.04.2025 року відповідач зареєстрував шлюб, дружина перебуває у стані вагітності, мама відповідача є пенсіонеркою (а.с.55-57) та теж потребує фінансової підтримки, а тому слід стягувати 1/6 частки його доходу. З долучених доказів вбачається, що з 28.06.2025 року відповідач проходить військову службу, його дохід складає близько 21 000 грн., а у випадку участі в зоні бойових дій (за направленням) близько 81 тисяча гривень. Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача про те, що на даний час вона не бажає отримувати аліменти в твердій грошовій сумі на сина у розмірі 1 000 грн., а висловлює бажання отримувати їх у частці від доходу, а саме 1/4 частка доходу відповідача. Дійсно, фактичні витрати на дитину, яка зростає, постійно вимагає та потребує збільшення фінансування таких витрат на життєві потреби: харчування, одяг, навчання та придбання предметів пов`язаних з навчанням тощо, а в лютому 2026 року син проходив лікування (а.с.61). Дохід відповідача, як військовослужбовця, з червня 2025 року складає близько 21 тисячі гривень і тільки в деяких місяцях 81 тисяч гривень (а.с.23-24), враховуючи наявну значну заборгованість при наявності доходу платника-боржника проходитиме примусове стягнення на утримання двох дітей за виданими виконавчими листами, незважаючи на оспорення батьківства у січні 2026 року (24.01.2014 року рішенням Бучацького районного суду було йому відмовлено у такому), суд погоджується з тим, що 1/6 частки (близько 3.5 тис.грн. від 21 тисячі грн..) та реального стягнення органами ДВС (до 50% його доходу) щодо наявного боргу по відкритих виконавчих провадженнях, який в цілому складає сукупно понад 240 тисяч гривень, буде можливим для виконання реального та спів мірного обов`язку по сплаті аліментів на утримання сина за даним рішенням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов`язки щодо дитини. При цьому, суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на дитину [PERSON] , 2013 року народження, в даному розмірі 1/6 доходу суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. При цьому, позивач не позбавлена при зміні на потреби сина, а також зміні фінансового стану відповідача, в т.ч. наприклад погашення існуючого боргу, звертатись до суду в новими вимогами. Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial