Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача). Представник позивача адвокат Конюшко Д.Б. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] майнову шкоду в розмірі 146 790,88 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. Виришити питання про розподіл судових витрат, у тому числі витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2 679,11 грн., витрат, пов`язаних із отриманням професійної правничої допомоги, у розмірі 15 000,00 грн. та 4 500 грн. 00 коп. витрат на складання оцінки збитку. 28 січня 2026 року представник позивача [PERSON] подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду у розмірі 121 163 грн. 43 коп., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судовий збір в розмірі 2679,11 грн., витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 15000 грн., витрати за проведення оцінки збитку в розмірі 4500, 00 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.11.2024 о 13 год. 30 хв. в м. Стрий по вул. О.Кобилянської водій [PERSON] керуючи автомобілем марки Mercedes Benz р.н. [NUMBER] був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля, здійснив рух заднім ходом із другорядної дороги на головну та не надав переваги у русі автомобілю марки Audi Q7 р.н. [NUMBER] (належить на праві приватної власності [PERSON] ), який рухався по головній дорозі, внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками. Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024 у справі №456/6280/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу Mercedes Benz р.н. [NUMBER] на момент настання ДТП була застрахована відповідно до умов чинного полісу ОСЦПВВНТЗ №220162815, виданого ПАТ «СК «УСГ». Страховиком відповідальності [PERSON] було виконано свій обов`язок і здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування за вирахуванням франшизи. Натомість станом на день пред`явлення позову відповідачем не відшкодовано шкоду, заподіяну позивачу. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач як особа, яка має право на отримання страхового відшкодування за заподіяну їй шкоду, звернувся до страховика за полісом ОСЦПВВНТЗ (ПАТ «СК «УСГ») та надав усі необхідні документи, передбачені ст.35 Закону Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За результатами розгляду вказаної заяви страховиком на користь позивача було здійснено виплату страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 57768,50 грн. (франшиза 3200,00 грн.). Згідно з звітом №1417/12-24 від 23.12.2024, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, що оцінюється, марки Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 88231 грн. 12 коп. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 204 559 грн. 38 коп. Ринкова вартість КТЗ марки Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування аварійних пошкоджень, на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 605 064, 33 грн. Розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 79 921, 96 грн. Згідно з квитанцією від 05.12.2024, витрати позивача на складання оцінки заподіяного збитку склали 4500,00 грн. Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., мотивуючи таку тим, що належний позивачеві транспортний засіб марки Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] був його основним засобом пересування. Внаслідок пошкодження транспортного засобу з вини відповідача звичний розпорядок життя позивача та його сім`ї було порушено, на період ремонту з вини відповідача позивач був позбавлений можливості користуватися своїм майном. Крім того, пошкодження автомобіля завдало позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан, оскільки пошкоджений з вини відповідача транспортний засіб - це не лише засіб пересування для позивача та його сім`ї, але і ціль, досягнення якої у свій час потребував кропіткої праці. Крім цього просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. Позиція відповідача. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У клопотанні про повернення до стадії підготовчого судового засідання представник відповідача Мундяк М.М. вказав, що прийняття рішення по даній справі не залучивши до неї в якості третьої особи Страхову Компанію ПАТ «СК`УСГ» м.Київ, вул.Івана Федорова, 32 -А, може негативно вплинути на права та обов`язки даної страхової компанії. Відповідно до постанови КЦС ВС від 18.08.2021 у справі № 572/3632/15-ц, правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача). Повідомляє суд про те, що майбутнє рішення суду може вплинути на інтереси третьої особи а саме Страхової компанії, оскільки даною страховою компанією на їхню думку занижено виплату страхового відшкодування, а саме страхова компанія виплатила внаслідок ДТП суму коштів - 36769,68 грн. а вартість відновлюваного ремонту становить - 88318,93 грн. Пояснення сторін та їх представників в судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача Конюшко Д.Б. позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Мундяк М.М. в судовому засіданні зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги, однак сума страхового відшкодування є завищеною. В день завершення розгляду справи, представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду клопотання про закінчення розгляду справи у його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з викликом учасників. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.05.2025 призначено у справі транспортно-товарознавчу експертизу. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.11.2025 відновлено провадження у справі. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.11.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.01.2026 взадоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про повернення до стадії підготовчого судового засідання, залучення до участі в справі третьої особи та зупинення провадження в справі відмовлено. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст.81, ч.1 ст.89 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024 у справі №456/6280/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а саме за те, що 23.11.2024 о 13 год. 30 хв. в м. Стрий по вул. О.Кобилянської водій [PERSON] керуючи автомобілем марки Mercedes Benz р.н. [NUMBER] був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля, здійснив рух заднім ходом із другорядної дороги на головну та не надав переваги у русі автомобілю марки Audi Q7 р.н. [NUMBER] (належить на праві приватної власності [PERSON] ), який рухався по головній дорозі, внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками, чим порушив п.2.3б, 13.1, 10.9, 13.1 ПДР України. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб марки Mercedes Benz р.н. [NUMBER] належить [PERSON] . Як вбачається зі схеми ДТП, така складена 23.11.2024, ДТП відбулося за участі транспортних засобів марки Mercedes Benz р.н. [NUMBER] та марки КТЗ Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до полісу №220162815, транспортний засіб марки Mercedes Benz р.н. [NUMBER] застрахований в ПАТ «СК`УСГ». Як вбачається з відповіді ПАТ «СК«УСГ» №ОСЦВ-5310/5 від 12.02.2025, згідно з звітом №178961 від 15.12.2024, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (70%) складає 60968,50 грн. (без ПДВ на запасні частини). Франшиза за полісом №ЕР-220162815 від 03.04.2024 дорівнює 3200,00 грн. Таким чином, розмір суми страхового відшкодування дорівнює 57768,50 грн. Страхове відшкодування було сплачено 06.01.2025 на р/р [PERSON] . Відповідно до відомостей про рух коштів по картці АТ «Універсал Банк» від 21.01.2025, 06.01.2025 ПАТ «СК«УСГ» перераховано кошти на рахунок [PERSON] в розмірі 57768,50 грн. Відповідно до висновку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №1417/12-24 та згідно з звітом №1417/12-24 від 23.12.2024, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, що оцінюється, марки Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 88231 грн. 12 коп. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 204 559 грн. 38 коп. Ринкова вартість КТЗ марки Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування аварійних пошкоджень, на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 605 064, 33 грн. Розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 79 921, 96 грн. В протоколі технічного огляду КТЗ описано пошкодження, виявлені на транспортному засобі Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до досудової вимоги, така скерована [PERSON] [PERSON] 02.01.2025 про сплату майнової шкоди, заподіяної ДТП. Згідно з висновком експерта №СЕ-19/114-25/13101-АВ від 15.10.2025, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Audi Q7, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 23.11.2024 становить 209645,27 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки Audi Q7, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження в ДТП, що мала місце 23.11.2024 становить 91681,84 грн. Вирішуючи позовні вимоги, судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Згідно із особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає в її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, який, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц , від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц та ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц ). З наведеного слід зробити висновок, що для виплати страхового відшкодування потерпілому внаслідок ДТП страховою компанією у відповідності до ст.29 вказаного Закону береться до уваги вартість витрат на відновлювальний ремонт автомобіля з урахуванням зносу. Однак, для розрахунку суми повного відшкодування збитків з винної особи це правило не поширюється. Отже, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу, яка передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку підстави для покладення відповідальності на страхувальника відсутні. Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 641/10491/15-ц. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, 12 липня 2007 року). У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Мотивована оцінка доказів наданих сторонами та висновки суду. Як вбачається з постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2024 у справі №456/6280/24, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а саме за те, що 23.11.2024 о 13 год. 30 хв. в м. Стрий по вул. О.Кобилянської водій [PERSON] керуючи автомобілем марки Mercedes Benz р.н. [NUMBER] був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля, здійснив рух заднім ходом із другорядної дороги на головну та не надав переваги у русі автомобілю марки Audi Q7 р.н. [NUMBER] (належить на праві приватної власності [PERSON] ), який рухався по головній дорозі, внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками, чим порушив п.2.3б, 13.1, 10.9, 13.1 ПДР України. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб марки Mercedes Benz р.н. [NUMBER] належить [PERSON] . Як вбачається зі схеми ДТП, така складена 23.11.2024, ДТП відбулося за участі транспортних засобів марки Mercedes Benz р.н. [NUMBER] та марки КТЗ Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до полісу №220162815, транспортний засіб марки Mercedes Benz р.н. [NUMBER] застрахований в ПАТ «СК`УСГ». Як вбачається з відповіді ПАТ «СК«УСГ» №ОСЦВ-5310/5 від 12.02.2025, згідно з звітом №178961 від 15.12.2024, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (70%) складає 60968,50 грн. (без ПДВ на запасні частини). Франшиза за полісом №ЕР-220162815 від 03.04.2024 дорівнює 3200,00 грн. Таким чином, розмір суми страхового відшкодування дорівнює 57768,50 грн. Страхове відшкодування було сплачено 06.01.2025 на р/р [PERSON] . Відповідно до відомостей про рух коштів по картці АТ «Універсал Банк» від 21.01.2025, 06.01.2025 ПАТ «СК«УСГ» перераховано кошти на рахунок [PERSON] в розмірі 57768,50 грн. Встановивши, що розмір завданої [PERSON] шкоди є більшим за визначений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності, суд приходить до висновку про те, що для повного відшкодування спричиненої [PERSON] шкоди [PERSON] зобов`язаний сплатити [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Суд погоджується із розміром матеріального збитку, завданого позивачу як власнику пошкодженого транспортного засобу, вказаного у Звіті №1417/12-24 від 23.12.2024. Визначаючи розмір такої різниці, суд враховує, що відповідно до пункту1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник (частина третя статті 386 ЦК України) та/або особи, які мають речове право на чуже майно (статті 396 ЦК України). З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц . Подібні за змістом висновки, зокрема щодо застосування положень частини другої статті 1192 ЦК України, викладено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 265/5388/20 , від 18 травня 2022 року у справі № 761/11792/16-ц , від 20 червня 2022 року у справі № 156/1162/20 . За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до висновку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №1417/12-24 та згідно з звітом №1417/12-24 від 23.12.2024, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, що оцінюється, марки Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 88231 грн. 12 коп. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 204 559 грн. 38 коп. Ринкова вартість КТЗ марки Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування аварійних пошкоджень, на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 605 064, 33 грн. Розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на дату настання події 23 листопада 2024 року становить 79 921, 96 грн. Згідно з висновком експерта №СЕ-19/114-25/13101-АВ від 15.10.2025, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Audi Q7, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 23.11.2024 становить 209645,27 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки Audi Q7, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження в ДТП, що мала місце 23.11.2024 становить 91681,84 грн. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] висновок №СЕ-19/114-25/13101-АВ від 15.10.2025 підтримав та вказав, що йому для проведення експертизи було надано CD диск, на якому були фотозображення автомобіля, а тому потреби в безпосередньому огляді автомобіля не було. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Подібні за змістом висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-760цс15, від 22 березня 2017 року у справах № 910/3650/16, № 910/32969/15, а також у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 910/3867/16, від 01 лютого 2018 року у справі № 910/22886/16, Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17оскільки коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу та його складових частин враховується при визначенні матеріального збитку, який відшкодовується страховиком, натомість при визначенні розміру відшкодування, яке підлягає стягненню з винної особи, враховується принцип повного відшкодування шкоди потерпілому, зокрема відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (статті 1192, 1194 ЦК України). Відповідно до постанови Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі 757/54513/16 зазначено, що системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню, є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу. Зазначене спростовує доводи представника відповідача про завищений розмір грошових коштів, які підлягають стягненню як різниця між загальним розміром матеріальних збитків та сумою страхового відшкодування. Також необґрунтованими є доводи про неналежність доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог про стягнення матеріальних збитків, оскільки у випадку незгоди з визначеною сумою матеріальних збитків, відповідач не був позбавлений можливості звернутися самостійно до експерта для проведення такої експертизи. Разом з тим, як слідує з проаналізованих норм закону, передбачено визначення розміру відшкодування понесених потерпілим збитків, спричинених внаслідок ДТП, двома способами: шляхом встановлення вартості втраченого майна (оцінка (звіт) спеціаліста, експерта розміру заподіяних збитків для відновлення пошкодженого транспортного засобу) або ж надання документів на підтвердження вже понесених витрат за проведення ремонту пошкодженого автомобіля. Таким чином, потерпіла особа має право пред`явити вимоги до страхової організації, а у разі недостатності страхової виплати, - і до винного, будь-яким із названих способів. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими, слід стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 121 163 грн. 43 коп. (209645,27 грн. (фактичний розмір заподіяної шкоди) 91681,84 грн. (вартість матеріального збитку) + 3200 грн. (франшиза за полісом)). Проаналізувавши матеріали справи, зважаючи на доводи позивача, викладені у позовній заяві про те, що належний позивачеві транспортний засіб марки Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] був його основним засобом пересування, внаслідок пошкодження транспортного засобу з вини відповідача звичний розпорядок життя позивача та його сім`ї було порушено, на період ремонту з вини відповідача позивач був позбавлений можливості користуватися своїм майном, рім того, пошкодження автомобіля завдало позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан, оскільки пошкоджений з вини відповідача транспортний засіб - це не лише засіб пересування для позивача та його сім`ї, але і ціль, досягнення якої у свій час потребував кропіткої праці, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., в задоволенні решти позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження фактично понесених витрат позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 01-01-22 від 23.02.2022, детальний опис розміру правничої (правової) допомоги до Договору про надання правової допомоги № 01-01-22 від 23.02.2022 та копію виписки про сплату грошових коштів в сумі 7003,00 грн. на рахунок ТзОВ «ВМ» за юридичне обслуговування по страховому відшкодуванню внаслідок ДТП. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 15000,00 грн. не є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, частково відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. Також, суд враховує, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 2679,11 грн., а також на складання оцінки збитку витрачено 4500, 00 грн., а тому такі слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved