Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 26.05.2025 року між ТОВ «ФК «АБЕКОР» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №1814916, відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 16000 грн., строком на 80 днів. Відповідач уклав 22 червня 2025 року Додаткову угоду до Кредитного договору №1814916 від «26» травня 2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: «10» вересня 2025 року. Кредитний договір та додаток №1 до договору підписано Відповідачем з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором «z92150». Відповідно до квитанції за сплату № 20234-1363-220803572 від 26.05.2025 року на банківську платіжну картку № [NUMBER] зараховано грошові кошти в сумі 16 000,00 грн., що здійснювалось за допомогою системи EasyPay, час операції 26.05.2025 року в 11:34, однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 26812,36 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 14950 грн., по процентам в розмірі 11862,36 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «ФК «АБЕКОР». Просив стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначену суму та судові витрати. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи ( направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 26.05.2025 між ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1814916, за яким кредитор надав позичальнику кредит в сумі 16000 грн., а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1, 1.2 договору). Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 13 серпня 2025, як зазначено в п. 1.3 договору. Також, в п. 1.4.1 вказано, що базова процентна ставка - 0,99 % в день, що застосовується протягом першого періоду користування. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , що емітована банком України. Кредитний договір № 1814916 від 26.05.2025 містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором [PERSON] . z92150. Згідно з додатковою угодою до кредитного договору № 1814916 від 26.05.2025 року сторони домовились продовжити строк кредиту на 80 днів, в зв`язку з чим внесли зміни до договору та у межах нового строку кредиту застосовується основна процентна ставка 0,99 % в день, протягом періоду пролонгації, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором f86783. На підтвердження переказу кредитних коштів надано довідку ТОВ «ФК «Контрактовий дім», в якій зазначено про здійснення поповнення картки № [NUMBER] в розмірі 16000 грн. 26.05.2025 року ІД операції 1612939097. Згідно з розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором складеного ТОВ «ФК АБЕКОР» вбачається, що позичальник [PERSON] має заборгованість по кредитному договору №1814916 від 26.05.2025, яка становить 26812,36 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 14950 грн., по процентам в розмірі 11862, 36 грн.. Згідно з інформацією наданою АТ «Універсал Банк" » від 12.11.2025 року, [PERSON] було емітовано банківську картку № [NUMBER] , яка існує в цифровій формі та згідно виписки по картковому рахунку 26.05.2025 вбачається зарахування коштів в розмірі 16000 грн. о 11:34:45. Частиною першою та другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 ЦивільногокодексуУкраїни передбачено, що за кредитним договором банк абоіншафінансоваустанова (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦКдоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачем не на надано будь-яких доказів щодо не отримання нею кредитних коштів. Враховуючи викладене з огляду не те, що умови кредитного договору № 1814916 від 26.05.2025 відповідачем належним чином не виконані, кредит не погашений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК АБЕКОР» заборгованості у розмірі 26812,36 грн.. Щодо стягнення з позивача понесених відповідачем поштових витрат в розмірі 72,90 грн. на відправлення відповідачу копію позовної зави з додатками необхідно зазначити наступне. Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат понесених позивачем на поштову кореспонденцію у зв`язку з розглядом в суді цієї справи представником позивача було надано до суду докази на суму, що становить 72,90 грн., а саме: квитанція від 06.10.2025 року, а тому витрати на поштову кореспонденцію підлягають стягненню в розмірі 72,90 грн.. Судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. 263-265 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

Outcome: approved