Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь позивача на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2019 року у справі №127/25874/18, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2019 року у справі №127/25874/18 було присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист №127/25874/18 позивачем передавався на примусове виконання до органів державної виконавчої служби. Інформація про перебування виконавчого провадження на виконанні та точний розмір заборгованості станом на день подання даного позову позивачу не відомо. З часу ухвалення рішення суду в 2019 році розмір витрат на утримання дитини істотно зріс у зв`язку з віком дитини, збільшенням навчального навантаження та станом здоров`я. На сьогодні дитина має постійні та регулярні витрати, зокрема: витрати на додаткові заняття та гуртки (заняття з англійської мови 2 рази на тиждень, української мови та математики 4 рази на тиждень, заняття з боксу); витрати на щоденне харчування у закладі освіти; витрати на проїзд до місця навчання та додаткових занять; витрати на медичні обстеження та лікування, у тому числі у зв`язку з проблемами із зором, що підтверджується медичними документами; витрати на дозвілля та емоційний розвиток дитини. У 2021 році на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради було змінено прізвище дитини у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином батьківських обов`язків та відсутністю його участі у вихованні дитини. Зміна прізвища дитини не впливає на обов`язок відповідача щодо її матеріального утримання. Фактичні щомісячні витрати на дитину суттєво перевищують розмір аліментів, визначений рішенням суду в 2019 році. Іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою. 13.02.2026 на адресу суду від представника відповідача адвоката Смірнова С.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить позовні вимоги задоволити частково та прийняти рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Відзив на позовну заяву мотивований тим, що єдиним доказом, доданим позивачем до позовної заяви, який би підтверджував матеріальні витрати є квитанція на 3559 грн. за підбір окулярів, однак в даній квитанції клієнтом та пацієнтом є одна і та сама особа [PERSON] , позивач, а не син [PERSON] . Жодної квитанції за оплату додаткових занять та гуртків, харчування в школі (до речі, з вересня 2026 року всі школярі України отримають безкоштовне харчування - від першокласників до одинадцятикласників), проїзду, витрат на дозвілля та емоційний розвиток дитини до позовної заяви не додано. Відповідач на сьогодні не працює, немає постійного офіційного доходу, живе за рахунок підробіток. Стан здоров`я відповідача задовільний, хронічних захворювань немає. Сімейний стан одружений, на утриманні має ще одну малолітню дитину. Нерухомого чи рухомого майна у власності відповідача немає. Відповідач не порушував прав свого сина, адже виконує рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2019 року у справі №127/25874/18 повністю, регулярно та стабільно. Отже, підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів є настання змін їхнього матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Жодна з даних підстав не наведена, не обґрунтована і не доведена доказами в позовній заяві [PERSON] . Позивач просить збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача з 2000 грн. до 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову. Однак, дана вимога позивача є незаконною, оскільки відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Отже, вимога позивача є процесуально неправильною. Незважаючи на вищезазначені неточності в обґрунтуванні та формуванні позовних вимог, відповідач являється свідомим батьком і розуміє потребу сина у фінансовій допомозі, навіть не беручи до уваги того факту, що позивач чинить систематичні перешкоди йому у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , не дозволяє бачитися взагалі, відповідач навіть немає змоги познайомити сина [PERSON] з його рідною сестрою, по батьку [PERSON] . При цьому, відповідач продовжує любити сина, сумує за ним та не проти надавати йому фінансову допомогу. Вважає, що аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно будуть достатніми, не ставитимуть відповідача в скрутне матеріальне становище і допомагатимуть позивачу утримувати дитину, а одночасно будуть приносити користь дитині. Крім цього, такий розмір аліментів на користь позивача є обґрунтованим з огляду на недоведеність позовних вимог, оскільки позивач довела лише наявність у сторін спільної дитини. 16.02.2026 від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла відповідь на відзив, яка мотивована тим, що до позовної заяви були додані медичні документи, зокрема, консультативний висновок лікаря, у якому зазначено ПІБ дитини, рекомендації щодо лікування, а також рецепт на окуляри. Квитанція про оплату підтверджує факт понесення витрат на придбання окулярів відповідно до наданого рецепту. Зазначення платником позивачку є закономірним, оскільки дитина є неповнолітньою та не має цивільної дієздатності для самостійного здійснення оплат. Щодо тверджень відповідача про відсутність відомостей про виконавче провадження, то рішення суду щодо стягнення аліментів перебуває на виконанні у межах виконавчого провадження, позивач повідомляє, що рішення перебуває на виконанні, виконавче провадження № 59559476 від 17.07.2019. Щодо доводів відповідача про участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, позивач зазначає, що доказом самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків є рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 03.06.2021 №1341, у якому зазначено, що відповідач не виконує належним чином батьківські обов`язки по відношенню до дитини. Щодо тверджень відповідача про відсутність постійного доходу, позивач зазначає, що відповідачем не надано суду жодного належного доказу, який би підтверджував вказані обставини. Щодо реальних витрат на утримання неповнолітньої дитини, позивач зазначає, що щомісячні витрати включають, зокрема: заняття з англійської мови (понеділок та середа) 280 грн. за одне заняття; заняття з виконання домашнього завдання (понеділокчетвер) 150 грн. за одне заняття; заняття з української мови та математики (вівторок та четвер) 200 грн. за одне заняття; щоденні витрати на проїзд дитини 20 грн. щоденно (понеділокп`ятниця); щоденні витрати на харчування у школі (перекус) 30 грн щоденно (понеділокп`ятниця). Крім цього, існують постійні витрати на щоденне харчування дитини, а також додаткові витрати, які є регулярними та необхідними: витрати на одяг та взуття, витрати на лікування, тощо. Щодо тверджень відповідача про безкоштовне харчування у школі позивач зазначає, що у школі, де навчається дитина, харчування не є безкоштовним, у зв`язку з чим позивач несе додаткові витрати на харчування дитини під час навчального процесу. Щодо тверджень відповідача про утримання іншої дитини, позивач зазначає, що відповідач не надав суду належних доказів фактичного перебування іншої дитини саме на його утриманні. Щодо позиції відповідача про можливість сплачувати 3000 грн. аліментів позивач зазначає, що відповідач у відзиві погоджується на збільшення розміру аліментів до 3000 грн., що свідчить про визнання ним недостатності чинного розміру аліментів у сумі 2000 грн. Разом з тим, з урахуванням потреб дитини, витрат на навчання, розвиток та лікування, а також загального підвищення рівня цін, сума 3000 грн. не забезпечує належного утримання дитини. Доводи відповідача є переважно припущеннями та не підтверджені належними доказами, а тому не спростовують заявлені позовні вимоги. Просить відзив відповідача взяти до уваги, однак доводи, викладені у ньому, визнати необґрунтованими, а позовну заяву задовольнити повністю. 03.03.2026 на адресу суду від представника відповідача адвоката Смірнова С.М. надійшли заперечення щодо необгрунтованості позовних вимог. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, відповідно до якої позов підтримала, просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Смірнов С.М. до судового засідання не з`явилися, однак на адресу суду надійшла заява адвоката Смірнова С.М. про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Просив позовні вимоги задоволити частково з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що з 20.09.2014 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2016 (справа №127/11260/16-ц). Відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2019 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2018 і до досягнення сином повноліття (а.с. 3). Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №1341 від 03.06.2021 дозволено громадянці [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , змінити прізвище малолітньому сину [PERSON] , [INFO] , на її прізвище « [PERSON] ». Малолітній народився [INFO] у м. Вінниці, народження зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 09.01.2015 року, актовий запис за №77 (а.с. 7). Згідно консультативних висновків лікаря від 19.09.2024 та від 19.08.2025 дитині [PERSON] рекомендовано окуляри для постійного носіння (а.с. 4-6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2026 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2026 рік". Відповідно прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років з 01.01.2026 складає 3512 грн. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому фактичні обставини справи, а саме вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти, її потреби на харчування, одяг, лікування та навчання, суд вважає, що позивачка при даному розмірі аліментів (2000 грн. на місяць) не може забезпечити необхідне утримання дитини, її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. При цьому суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо збільшення розміру аліментів враховує те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів дитина сторін підросла та відповідно потребує витрат на достатнє та належне харчування, одяг, лікування, навчання, при цьому зросли ціни на продукти харчування, одяг, послуги, тощо, а відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні неповнолітньої дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим та обґрунтованим збільшити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 3500 грн. від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно з дня набрання даним рішенням суду законної сили, таким чином задовольнивши позовні вимоги частково. Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2019 по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, припинити з дня набрання законної сили даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання. Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1331,20 грн.

Outcome: approved