Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

У квітні 2023 року АТ «ТАСКОМБАНК», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № 8475495848 від 30.06.2021, у розмірі 202977,83 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 121299,26 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 15709,73; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 65968,84 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 30.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») та відповідачем було укладено Кредитний договір № 8475495848. Відповідно до умов Паспорту кредиту № 5495848 та Кредитного договору № 8475495848 від 30.06.2021 Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 123333,00 гривень; строк користування - 48 місяців; річні проценти 9,99 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 3,35 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі. Таким чином, кредитодавець. свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 17 грудня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, шо існував на момент передачі підтверджуються Реєстром прав вимоги до договору відступлення права вимоги, Випискою та Розрахунком заборгованості. Про заміну кредитора було повідомлено боржника. Однак умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Станом на 20.11.2022 заборгованість позичальника за кредитним договором № 8475495848 від 30.06.2021 складає 202977,83 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 121299,26 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 15709,73; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 65968,84 грн.. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого вона має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Позивачем до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому останній просив справу розглядати без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до вимог статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено Кредитний договір № 8475495848. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту кредит, сума кредиту 123333,00 грн, строк, на який дається кредит 48 місяців (п. 1.2 Кредитного договору). Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5495848, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з п. 3.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту № 5495848 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» - складають єдиний кредитний договір. 30.06.2021 відповідач також підписав Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5495848, чим ознайомився з наступними умовами кредитування згідно з Кредитним договором № 8475495848. Так, відповідно до п. 4 та 5 Паспорту кредиту, сума кредиту 123333,00 грн; строк, на який дається кредит 48 місяців; щомісячні проценти 3,35%; річні проценти 9,99%; загальні витрати за кредитом 228715,66 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника на весь строк кредитування 348508,66 грн; реальна річна процентна ставка 92,08% річних. Графік повернення кредиту та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) визначені в п. 6 Паспорту кредиту. Згідно з п. 4 Паспорту кредиту, кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. Таким чином, позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Відповідно до п. 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. Матеріали справи не містять доказів на спростування того, що кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі. Таким чином ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що сторони погодили істотні умови кредитного договору, при його укладенні була дотримана письмова форма, і кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідно до Розрахунку заборгованості по кредитному договору № 8475495848 від 30.06.2021 та Виписок по особовому рахунку за період з 30.06.2021 до 20.11.2022, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконав неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 20.11.2022 у нього виникла заборгованість за Кредитним договором № 8475495848 від 30.06.2021 у розмірі 202977,83 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 121299,26 грн.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 15709,73 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 65968,84 грн.. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оцінюючи в сукупності надані позивачем докази розміру заборгованості за кредитним договором, суд виходить з того, що відповідачем не спростовано порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, не доведено належного виконання зобов`язань за кредитним договором. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору та розмір заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач зобов`язання за кредитним договором виконав неналежним чином, доказів на спростування розміру заборгованості не надав, тому суд вважає розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 8475495848 від 30.06.2021 обґрунтованим та таким, що підлягає стягненню в судовому порядку. 17 грудня 2021 року на підставі Договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року ТОВ «ФК» ЦФР» відступило АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами, зазначеними в Реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги за Кредитним договором № 8475495848 від 30.06.2021. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, на підставі Договору факторингу від 17 грудня 2021 року № 171221, який на час розгляду справи не розірваний, у встановленому законом порядку не визнаний недійсним, АТ «ТАСКОМБАНК» набуло прав кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором № 8475495848 від 16.03.2021. Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. З матеріалів справи вбачається, що новий кредитор надсилав відповідачу повідомлення-вимогу, в якому зазначив про заміну кредитора у зобов`язанні та повідомив реквізити для сплати заборгованості у розмірі 202977,83 грн. В матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повідомлень про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні. Однак, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем заборгованості за договорами первісному кредитору чи новому кредитору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором на користь позивача. З урахуванням викладеного, позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3044,67 грн.

Outcome: approved