Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 грудня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1122-2160, відповідно до умов якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту 6 000 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 15 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за договором. Відповідач у подальшому всупереч умовам кредитного договору не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Станом на 07 жовтня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 59 550 грн., який складається з простроченої заборгованості: за кредитом 6 000 грн., за нарахованими процентами 53 550 грн. Оскільки відповідачем грошові кошти не було повернуто представник позивача звернулася до суду з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не повну суму заборгованості за кредитним договором № 1122-2160 від 05 грудня 2022 року, а лише в розмірі 30 000 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 6 000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 24 000 грн., а також понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. 13 січня 2026 року ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра зроблено запит до Державної міграційної служби України щодо інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 15 січня 2026 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Резуєв Є.В. надав суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст.ст.128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Новокодацького районного суду міста Дніпра, однак заперечень проти позову суду не представила, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 25 лютого 2026 року ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 05 грудня 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1122-2160, відповідно до умов якого кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, з розміром кредитного ліміту 6 000 грн.; фіксованою процентною ставкою за користування кредитом; базовим періодом 15 календарних днів; стандартною процентною ставкою 3,00 % за кожен день користування кредитом; строком кредитування 300 календарних днів; реальною річною процентною ставкою на дату укладення договору 1 024 055 % та орієнтовною загальною вартістю кредиту на дату укладення договору 60 000 грн., яка включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом (а. с. 11-16). Також судом встановлено, що відповідно до паспорта споживчого кредиту, який був підписаний сторонами 05 грудня 2022 року та підпис відповідача на якому вчинено із застосовуванням електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора, клієнту запропоновані умови: тип кредиту кредитна лінія; сума/розмір кредитного ліміту 6 000 грн.; строк кредитування 300 календарних днів; базовий період сплати відсотків 15 календарних днів; мета отримання кредиту задоволення особистих потреб; спосіб та строк надання кредиту шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу; процентна ставка, відсотків річних 1095 % (3% в день); види знижок знижена ставка 912,50 % (2,50 % в день); тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом у випадку кредитування на суму 6 000 грн. протягом всього строку кредитування із розрахунку застосування стандартної процентної ставки 3 % в день, загальні витрати за кредитом становитимуть не більше 54 000 грн. У разі дострокового погашення кредиту загальні витрати за кредитом зменшуються пропорційно фактичному строку користування коштами. У випадку застосування пільгової та зниженої ставки загальні витрати за кредитом зменшуються; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та ін.) у випадку кредитування на суму 6 000 грн. протягом всього строку кредитування із застосуванням стандартної ставки 3 % в день, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування кредитом не буде перевищувати 60 000 грн.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 1 024 055 % (а. с. 30-32). Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 1168-9660 від 10 березня 2023 року видача коштів за вказаним кредитним договором здійснювалась за допомогою системи LiqPay: платіж - 2241640657; дата 05 грудня 2022 року; № платіжної карти № [NUMBER] , з призначенням платежу «видача коштів за кредитним договором № 1122-2160 від 05.12.2022 року»; сума 6 000 грн. (а. с. 33). Також судом встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» повідомило ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про підтвердження перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів «LiqPay», що підтверджується відомостями про успішність операції за номером квитанції №2154136748 у розмірі 6 000 грн. перерахованих 05 грудня 2022 року за номером договору №1122-2160 про перерахування коштів на карту [NUMBER] (а. с. 43-44). Разом з тим, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №1122-2160 від 05 грудня 2022 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за вказаним кредитним договором станом на 07 жовтня 2025 року становить 59 550 грн. і складається з основного боргу 6 000 грн.; залишку відсотків 53 550 грн. (а. с. 45-57). Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) і договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно із ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що існування заборгованості відповідача за кредитним договором №1122-2160 від 05 грудня 2022 року в загальному розмірі 59 550 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачем не було надано власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог (а. с. 24-32). Отже, судом встановлено факти укладення між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] вищевказаного кредитного договору, отримання відповідачем коштів за умовами кредитного договору, а також беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаним у справі кредитним договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом. Також суд враховує, що позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором не у повному обсязі, а лише заборгованість в загальному розмірі 30 000 грн., яка складається з простроченої заборгованості: за кредитом 6 000 грн., а також нарахованими процентами 24 000 грн. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved