Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

10 грудня 2026 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , з 2000,00 грн. щомісячно; доньки [PERSON] , [INFO] , з 1500 грн., щомісячно, на аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року задоволено позовні вимоги - [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, стягнуто з [PERSON] на користь - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно починаючи з 22.05.2019 року і до досягнення повноліття, та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 22.05.2019 року і до досягнення повноліття. Допущено негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. Однак позивач вважає, що станом на час звернення до суду такий розмір аліментів не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, зазначені суми є меншими за мінімально встановлений законом розмір аліментів. При цьому відповідач є працездатною особою, має статус підприємця, отримує доходи, має у власності майно, а тому має змогу сплачувати аліменти у розмірі, більшому за визначений вказаним рішенням суду. Ухвалою суду від 12.12.2025 було відкрито провадження у справі, а її розгляд визначений в порядку спрощеного позовного провадження. Під час судового розгляду позивач [PERSON] , представники позивача адвокат Таргонська О.В. та адвокат Мосіна О.В. позовні вимоги повністю підтримали і просили задовольнити позов. Наполягали при цьому, що раніше визначений судом розмір аліментів (1500 грн. та 2000 грн. на місяць) був встановлений ще у 2019 році, і за наявності інших фактичних обставин життя позивача та відповідача. З того часу ці обставини істотно змінились, оскільки через інфляційні процеси у державі вказаної суми не вистачає на утримання дітей, і вона є меншою за гарантований державою розмір аліментів на одну дитину, про стягнення якого й просить позивач. З іншого боку, відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, був зареєстрований приватним підприємцем, є власником автомобіля «Nissan Tiida», інших утриманців за виконавчими листами не має, а тому має можливість належним чином виконувати обов`язок із сплат аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини від всіх заробітків (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання призначене на 10:00 год. 14.01.2026, проте не з`явився, 11.02.2026 через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи та надання часу для реалізації процесуальних прав, після чого в судове засідання призначене на 10:30 год. 11.02.20226 та на 09:00 год. 23.02.2026 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань процесуального характеру, а також відзиву на позов не подав. Третя особа, будучи повідомленою належним чином про час і місце судового розгляду, явку представника на забезпечила, заяв чи клопотань процесуального характеру, а також відзиву на позов не подала. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року задоволено позовні вимоги - [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, стягнуто з [PERSON] на користь - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно починаючи з 22.05.2019 року і до досягнення повноліття, та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 22.05.2019 року і до досягнення повноліття. Допущено негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. Діти сторін по справі: син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю, позивачем у справі - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями Витягів з реєстру територіальної громади №2025/017965158 від 01.12.2025 та №2025/017965157 від 01.12.2025. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі ЄУН № 335/1644/25 від 08 квітня 2025 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до загальних норм права ст.ст.180, 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч. 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Таким чином, положення ст. 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення, за наявності доведених в судовому порядку підстав. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином спосіб стягнення аліментів визначає сам стягувач, та, відповідно, може його змінити шляхом звернення до суду з відповідним позовом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таких же правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13, які неодноразово підтримано Верховним Судом у постановах: від 30.06.2020 (справа № 343/945/19, провадження № 61-2057св20), від 12.01.2022 (справа № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20), від 23.05.2022 (справа № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21). Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 березня 2020 у справі №759/10277/18, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Отже, позивач наділена правом на зміну способу стягнення аліментів. Суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що розмір аліментів, присуджених до стягнення з відповідача Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2019 року, не відповідає як рекомендованому, так і мінімально гарантованому розміру аліментів, встановлених законом на час нового звернення позивача до суду, що як таке є підставою для приведення розміру аліментів у відповідність з чинним законодавством. При цьому суд бере до уваги, що збільшення розміру аліментів шляхом їх перерахунку державним виконавцем на підставі відповідних змін у законодавстві в даному випадку є неможливим, оскільки позивач просить змінити саме спосіб стягнення аліментів, що відповідно до закону можливе лише за рішенням суду. І лише зміна способу тягне й збільшення розміру аліментів, що підлягає стягненню. Вирішуючи питання про частку доходу, яку належить стягувати з відповідача в рахунок аліментів, суд виходить з такого. Відповідач по справі є працездатною особою, дані про наявність у нього інвалідності або хвороби, у матеріалах справи відсутні., згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП №78137103 [PERSON] був зареєстрований приватним підприємцем, його дохід за третій квартал 2024 року склав 328279 грн. Відповідно до копії відповіді на запит №270114921 від 21.05.2025 відповідач є власником автомобілю «Nissan Tiida», 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Позивачка просила суд визначити аліменти у розмірі 1/3 частки всіх доходів (заробітку) відповідача на двох дітей, тобто у мінімально допустимому законом розмірі, а тому її вимоги підлягають задоволенню. Беручи до уваги, що позивач при поданні до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved