Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.09.2025 року між ним та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю-продаж будинковолодіння по [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,5042 га. Вони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору, відповідач отримав від позивача грошові кошти в повному обсязі у якості оплати повної вартості вказаного будинку та земельної ділянки. Однією з умов вказаного договору було те, що вони нотаріально посвідчать його після оформлення продавцем всіх документів, необхідних нотаріусу для вчинення ним вищевказаної нотаріальної дії. Вказаний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 15.09.2025 та розпискою про отримання коштів у повному обсязі від 10.08.2025 року.Проте, на даний час відповідач пакет документів так і не зібрав, на неодноразові звернення щодо посвідчення договору купівлі-продажу не реагує, відмовляється від нотаріального посвідчення договору, мотивуючи це скрутним матеріальним становищем, узяті на себе обов`язки відповідно до укладеного договору не виконує. За таких обставин позивач позбавлений можливості зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріуса та зареєструвати свої права на придбане майно, тому змушений звернутися до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 09.12.2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, в позовні заяві просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи в установленому порядку. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. 15 вересня 2025 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж будинковолодіння по [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,5042 га, кадастровий номер: 7122888200:01:001:0095. Вказаний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 15.09.2025 та розпискою про отримання коштів у повному обсязі від 10.08.2025 року. Однією з умов укладеного договору було те, що відповідач зобов`язувався у місячний термін надати документи до нотаріальної контори для посвідчення договору купівлі-продажу. Однак, відповідач відмовився від нотаріального посвідчення даного договору, узяті на себе зобов`язання не виконав. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст.220 ЦК України, згідно з вимогами якої такий договір є нікчемним. Згідно з ч.2 вказаної статті ЦК, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частиною 3 статті 640 ЦК України, визначено, що договір який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Оскільки сторони у справі домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджено письмовими доказами, проте одна із сторін, а саме відповідач у справі ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу від 15.09.2025 року, укладеного між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] . Відповідно до статті 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved