Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

у червні 2025 року [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 10 грудня 2023 року Позивач мав стосунки з [PERSON] без державної реєстрації шлюбу, оскільки вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком [PERSON] . [INFO] від стосунків народилася дочка [PERSON] . Так як дитина народжена у офіційному шлюбі з [PERSON] , дитину-зареєстрували відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно вищенаведеному в свідоцтві про народження доньки в графі батько записаний офіційний чоловік [PERSON] - [PERSON] . Прізвище дочки [PERSON] , а по батькові [PERSON] , хоча біологічним батьком він не являється. Після народження дитини, перші два місяці [PERSON] піклувалася про дочку, потім почала нехтувати своїми батьківськими обов`язками. З 23 травня 2025 року вона не піклуються про новонароджену дочку, цим весь цей час займається позивач, також йому допомагають у вихованні дитини батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі участі у вихованні [PERSON] не приймають, не проявляють заінтересованості в подальшій її долі, не цікавляться її успіхами, станом здоров`я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, не цікавляться побутом. Позивач просить суд, визнати його батьком [PERSON] , внести відповідні зміни до актового запису про народження та виключити відомості з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, надано сторонам строк для подачі заяв по суті спору. Заяви по суті справи до суду від сторін не надходили. За клопотанням Позивача ухвалою суду від 01.08.2025 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 06.01.2026 у зв`язку з отриманням висновку експертизи провадження у справі поновлено. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 09.02.2026, закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 03.03.2026. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду його представник адвокат Урожай А.В. подала заяву про розгляд справи без їх участі. Від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при ухваленні рішення третя особа покладається на розсуд суду. Відповідачі викликалися до суду шляхом направлення повістки рекомендованим повідомленням за адресою їх місця реєстрації. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 10 грудня 2023 року Позивач та Відповідач 1 мали стосунки без державної реєстрації шлюбу. Указана обставина зазначаються Позивачем та не заперечується Відповідачем 1. Від цих стосунків у сторін народилася дочка - [PERSON] . Згідно свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 05.02.2025 батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Як стверджує Позивач, [PERSON] веде аморальний спосіб життя. Вона зловживає наркотичними, психотропними речовинами та алкогольними напоями, що підтверджується випискою із історії хвороби стаціонарного хворого № 4888, виданою Чернігівською обласною психоневрологічною лікарнею, де вказано, що у аналізі сечі виявлено канабіноїди та амфетаміни, протокол УЗ дослідження підтверджує вагітність 22-22 тижня (а.с. 10) Згідно з висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження № 432-МГ, проведеного експертами Відділу судово-медичної лабораторії ДСУ «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи», ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] в рамках проведеного дослідження складає 99,999999 % (а.с. а.с. 34-37). Згідно зі статтею 121 Сімейного кодексу України (далі - СК України) права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно п.6.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України. У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved