Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.07.1999 виконкомом Зяньковецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис №3. Позов мотивований тим, що 17.07.1999р. виконкомом Зяньковецької сільської ради Немирівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що вчинено відповідний актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . У шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Підставою для розірвання шлюбу є стійкий розлад сімейних відносин, відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, втрата взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги. Представник позивача зазначає, що подружжя спільного господарства не веде, їх спільне життя є неможливим. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 17.07.1999 виконкомом Зяньковецької сільської ради Немирівського району Вінницької області зареєстрований шлюб, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Від цього шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження сім`ї є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав заперечення щодо задоволення позовних вимог, не клопотав про надання строку для примирення подружжя тощо, зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем на даний час подружні стосунки припинені, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, за таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved