Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

30.01.2026 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до Рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 09.09.1993 року №-409 позивачці [PERSON] згідно ордеру №-513, видана житлова квартира [ADDRESS] . В даній житловій квартирі [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована з 1993 року і фактично проживає в ній безперервно. Сусідка [PERSON] , яка фактично володіє квартирою [ADDRESS] , має правовстановлюючі документи, в яких зазначено, що саме вона є власником квартири [ADDRESS] . Чому виникла така помилка в нумерації квартир житлового будинку, невідомо. [PERSON] вже зверталася до суду з позовом про здійснення впорядкування адресації квартир, їй було відмовлено в цьому відповідно до рішення суду по цивільній справі № 583/108/22 від 12.01.2023 року, враховуючи, що її право власності підтверджено документально і її права не порушені виконкомом ОМР. На даний час [PERSON] незрозуміло як вирішила питання про зняття позивачки з реєстрації з квартири [ADDRESS] і [PERSON] на даний час фактично ніде не зареєстрована, хоча це відбулося без її участі, відома та згоди. Як наслідок, позивачка не може оформити виплати після загибелі сина, не може взяти субсидію, не може приватизувати квартиру, так як мається плутанина в нумерації квартир житлового будинку. [PERSON] як проживала, так і на даний час фактично проживає в квартирі [ADDRESS] , маючи на неї ордер та рішення ВК ОРМ, а по свідоцтву про право на спадщину ця квартира, вірніше номер [ADDRESS] належить [PERSON] , яка фактично володіє квартирою [ADDRESS] . Позивачка вже півроку не може вирішити питання впорядкування нумерації квартир, неодноразово подавала численні заяви до відповідача, які ігноруються, отримуються формальні відписки, але справу було б вирішено зміною номера квартири [PERSON] з «1» на «3» або з «1» на «1а», чи будь-яким іншим чином. За викладених обставин у [PERSON] не залишається іншого виходу, як звертатись з позовом до суду. Посилаючись на викладене позивач просила: ухвалити рішення про зміну адреси житлової квартири в будинку [ADDRESS] , загальною площею 18,1 кв.м, в якій проживає позивачка [PERSON] , [INFO] , вселена на підставі ордеру №-513, виданого на основі рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 09.09.1993 року №-409, та яка зазначена в ордері під номером «1», на адресу «1-а» з метою усунення дублювання поштових адрес об`єктів нерухомого майна. 04.02.2026 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач та її представник до суду не з`явились, від представника позивача надійшла заява із проханням провести розгляд справи без їхньої участі позов підтримують, судові витрати прохають залишити за ними без відшкодування. Представник відповідача до суду не з`явилась.16.02.2022 на адресу суду надійшов відзив у якому зазначено наступне. Реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] , осіб, зазначених в позовній заяві, здійснювалася не виконавчим органом Охтирської міської ради - відділом з питань державної реєстрації Охтирської міської ради, оскільки згідно вказаних дат реєстрація місця проживання здійснена до передачі повноважень виконавчому органу Охтирської міської ради. Примусове зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється виключно на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи положення Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2021 р. № 690 (надалі - Порядок), який визначає процедуру присвоєння,- зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень та те, що квартира [ADDRESS] знаходиться в приватній власності, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, доданого Позивачем як додаток до позову, у Відповідача відсутні законні підставі для упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна. Позивачем, всупереч ст. 81 ЦПК України, не доведено як саме Виконавчий комітет Охтирської міської ради порушив права Позивача, тому відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди. Третя особа [PERSON] звернулась до суду із заявою в якій прохала розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходив з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 09.09.1993 року №-409 позивачці [PERSON] згідно ордеру №-513, видана житлова квартира [ADDRESS] . Третя особа, [PERSON] починаючи із 10.09.2002 р. є власницею квартири [ADDRESS] (3-х кімнатна квартира, жил.пл. 31.3 кв..м., кор.пл. 49.50 кв.м., заг.пл. 49.50 кв.м.). [PERSON] зверталася до суду з позовом про здійснення впорядкування адресації квартир, їй було відмовлено в цьому відповідно до рішення суду по цивільній справі № 583/108/22 від 12.01.2023 року, враховуючи, що її право власності підтверджено документально і її права не порушені виконкомом ОМР. [PERSON] зверталася із заявами з доданими документами щодо присвоєння іншого номера квартирі [ADDRESS] . Заяви зареєстровані у відділі містобудування та архітектури Охтирської міської ради від 07.05.2025 № 94/14-09, 21.07.2025 №141/14-09, а також зареєстровані у виконавчому комітеті Охтирської міської ради від 07.05.2025 № 100/01-50/01-Д, від 21.07.2025 №168/01 -50/01-Д розглянуті відповідно до вимог чинного законодавства України. За результатами розгляду надані аргументовані відмови на підставі абзацу З частини 15 статті 263 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у зв`язку відсутністю документа про право власності на об`єкт нерухомого майна (відповідь від 20.05.2025 №14-09/71, від 24.07.2025 №14- 09/99, від 21.05.2025 №01-48/194, від 04.08.2025 №01-48/288). В ч. 1 ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ст. 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України і конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст. 317 ЦК України. Положеннями ст. 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Суд відзначає, що суспільні відносини з присвоєння адрес об`єктам нерухомості регламентовані нормами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2021 р. №690. Так, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машино місцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Згідно з ч. 5 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється: виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради. Згідно ч. 11 ст. 26-3 Закону України від 17.02.2011 р. № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" Підставами для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта є упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна у визначених цим Законом випадках та в інших випадках, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес. Водночас із цим, як то указано у ст. 26-5 Закону України від 17.02.2011 р. № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" присвоєння, зміна, коригування адреси до запровадження електронної системи здійснюються у порядку, визначеному статтею 26-3 цього Закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Згідно п. 5 ч. 1 цієї статті підставами для відмови у присвоєнні, зміні, коригуванні адреси є: подання заяви особою, яка не є власником (співвласниками) об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву про зміну адреси, або його (їх) представником - у разі подання заяви про присвоєння, зміну адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта. Згідно з п. 43 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва не допускається повторення номерів квартир, приміщень тощо, зокрема збіг номерів квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирних житлових будинках. Враховуючи, що за адресою: в будинку [ADDRESS] , знаходиться два об`єкта нерухомого майна, а саме дві квартири, одна із яких перебуває у користуванні позивачки, а інша належить на праві власності третій особі [PERSON] , та обом їм присвоєний №1, і у зв?язку з чим відбувається дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, що не дає змоги позивачеві зареєструватись у квартирі та в подальшому вирішити питання про приватизацію, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом зміни адреси квартири в будинку, що перебуває у користуванні позивачки. Судові витрати, що понесла позивач, слід залишити за нею без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved