Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив зняти арешт накладений на все нерухоме майно, належне [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в рамках виконавчого провадження № 410673, який було накладено постановою про арешт майна боржника, АВ №410673, виданою 19.02.2007, яку видав Відділ державної виконавчої служби Цюрупинського РУЮ, (д.в. Степанова С.К.), оригінал постанови АА №072221. Вказав, що був вимушений евакуюватися з с.Козачі Лагері через окупацію, звернувся за відшкодуванням шкоди, завданою країною-агресором та виявилося, що на будинок, який належить йому на праві власності накладений арешт в 2007 році, при цьому незакінчених відносно нього виконавчих проваджень не має, що фактично є втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2025 відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 28.07.2025 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. В судове засідання не з`явилися позивач та її представник матеріали справи містять заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представники третіх осіб в судове засідання не прибули про час, лату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлений. Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у встановлений судом строк відзив на позов не подав. За ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 12 лютого 1997 року [PERSON] (надалі - Позивач) на підставі договору міни отримав у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований 14.02.1997 року Херсонським міжрайонним бюро технічної інвентаризації за номером 705, що підтверджується відбитком реєстраційного напису на зазначеному договорі. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10.02.2020 року було визнано за [PERSON] (дружиною позивача) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до п. 23 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966р., яка діяла на момент реєстрації права власності Позивачем (реєстраційний напис про реєстрацію права власності виконано 18.03.1991р.): на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою. Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» № 1377-VIII від 19 травня 2016 року: Цюрупинський район Херсонської області було перейменовано на Олешківський район; місто Цюрупинськ Цюрупинського району було перейменовано на місто Олешки. Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-IX від 17 липня 2020 року було ліквідовано Олешківський район Херсонської області, натомість було утворено Херсонський район до якого входить Олешківська міська територіальна громада. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністру України № 726-р від від 12 червня 2020 року до Олешківської територіальної громади належить село Козачі Лагері. Отже, наведене свідчить про те, що право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] ), було належним чином зареєстровано за Позивачем відповідно до законодавства України діючого на момент такої реєстрації. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Позивача накладено арешт ще 26.02.2007 року, про який Позивачу не було відомо, а саме: вид обтяження (арешт нерухомого майна); Відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4550615, 26.02.2007 реєстратор: Лебедєв Микола Олексійович, Управління економічного розвитку Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, Херсонська обл.. Підстава обтяження: постанова, серія та номер: АВ №410673, виданий 19.02.2007, видавник: Відділ державної виконавчої служби Цюрупинського РУЮ, д.в. Степанова С.К., оригінал АА № 072221 ; Об`єкт обтяження: житловий з побутовими та господарчими будівлями і спорудами; Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , країна громадянства: Україна, адреса: [ADDRESS] . Оскільки Позивачу не було відомо про накладення на нього арешту, то представником Позивача було направлено адвокатські запити. З відповіді на запит Олешківська ВЦА повідомила, що що в розпорядженні Олешківської міської військової адміністрації відсутня інформація стосовно підстав накладення арешту на майно [PERSON] , зокрема на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] та копії документів про обтяження, зокрема Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52847853 від 26 червня 2020 року Управління економічного розвитку Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області (копія відповіді додається). З відповіді Південного міжрегіонального управління юстиції вбачається, що згідно відомостей Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), отриманих з Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі АСВП), а саме: розділу спецрозділ на виконанні Олешківського РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області перебували виконавчі провадження де боржником виступав [PERSON] , а саме: ВП № 427193, виконавчий документ, постанова №007335/18 видана 21.01.2005, стан виконавчого документу виконаний; ВП № 3391614, виконавчий документ, постанова №23 видана 11.07.2005, стан виконавчого документу повернутий без виконання; ВП № 3391878, виконавчий документ, постанова №30 видана 30.09.2005, стан виконавчого документу повернутий без виконання; ВП № 3391998, виконавчий документ, постанова №03 видана 17.03.2006, стан виконавчого документу повернутий без виконання; ВП № 3392140, виконавчий документ, постанова № 21-21-78/41-04 видана 12.06.2006, стан виконавчого документу виконаний; ВП № 3392262, виконавчий документ, постанова №3-1620 видана 17.05.2006, стан виконавчого документу виконаний. Одночасно, відповідно до даних АСВП не знайдено виконавчого провадження в рамках, якого виносились постанови про накладення арешту на нерухоме майно АВ 410673 та АА №072221 (копія відповіді додається). В даний час Позивачу необхідно внести належне йому нерухоме майно, вказану квартиру, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою отримання державної допомоги на відновлення житла, яке зазнало пошкоджень внаслідок російської агресії та окупації. Однак, Позивач, як власник, не може вчиняти жодних відносно її квартири дій, так як відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, на все його майно накладений арешт. Олешківський відділ державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на заяву про зняття арешту повідомив, що зняти арешт неможливо, оскільки відсутній доступ до постанов виконавчого провадження, та рекомендував звернутися до суду. Частина 1 ст.15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільного права та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Слід зазначити, що Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, внаслідок чого права позивача підлягають відновленню у визначений ним спосіб шляхом задоволення позову в повному обсязі. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 24.02.2026 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved