Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

02.07.2025 року до Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить суд: - збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття; - стягнути аліменти на навчання, розвиток та утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 5 000 грн щомісячно, починаючи від дати подачі позовної заяви до завершення навчання, але не більше як досягнення ним 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у них народилось двоє синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду міста Києва у цивільній справі № 759/8443/24 від 13.06.2024 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва у цивільній справі № 759/13806/22 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, 14.10.2022 року і до повноліття дітей. У зв`язку з досягненням повноліття [PERSON] , Подільським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) припинено виплату аліментних зобов`язань в 1/2 частці від розміру 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача. Разом з тим, значні особисті витрати позивача йдуть на утримання сина - [PERSON] , який навчається в СЗШ № 55 Святошинського району міста Києва, додатково займається у спортивному залі. Відтак, позивач просить збільшити частку стягнення аліментів на дитину - [PERSON] . Крім того, старший син сторін - [PERSON] є повнолітнім та навчається на другому курсі денної форми навчання Аерокосмічного факультету Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут». Він не має змоги влаштуватись на роботу, самостійно отримувати заробіток, забезпечувати себе харчуванням, одягом та інше, не має доходу, будь-якого рухомого чи нерухомого майна, перебуває на утриманні матері. Відповідач є працездатною особою, працевлаштований, має постійний заробіток, на його утриманні не перебувають інші особи та має можливість надавати сину матеріальну допомогу, а саме принаймні 5 000 грн щомісячно мінімальних витрат на його утримання, навчання і розвиток. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва суду від 08.07.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 07.08.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та здійснювати розгляд справи без участі сторони відповідача. Зазначено, що сторонами не оспорюється той факт, що на даний час на молодшу дитину [PERSON] розмір аліментів складає 1/6 частину всіх видів заробітку відповідача. Позивач не надала суду доказів того, що витрати на дитину не покриваються аліментами, які вона отримує на даний час, а також нею не враховано, що половину витрат на дитину вона має нести самостійно. Позивач просить збільшити розмір аліментів, однак не навела в позовній заяві, які саме обставини вона вважає підставою для збільшення аліментів, не долучено доказів того як змінився матеріальний або сімейний стан її або відповідача, чи погіршилось або поліпшилось здоров`я когось із них. Також позивачем надана суду довідка про те, що старший син навчається, однак не надано доказів того, що у дитини є потреба в допомозі, яка пов`язана з навчанням, викликана необхідністю оплати за навчання, за купівлю підручників, за оплату проїзду до навчального закладу, за проживання за місцем його знаходження. Позивач не надала доказів того, чи отримує дитина стипендію, який її розмір, чи знаходиться він як курсант на повному державному утриманні, чи потребує купівлі підручників, іншого учбового приладдя. Зауважив, що з 07.12.2022 року і до 04.02.2024 року (включно) він перераховував аліменти зі свого банківського рахунку на банківську картку старшого сина у загальному розмірі 116 000 грн. Відповідно до постанови державного виконавця Подільського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кривошея Д. від 12.07.2023 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] та в межах такого виконавчого провадження здійснено розрахунок заборгованості без врахування наданих боржником квитанцій. Внаслідок недобросовісних дій позивача було нараховано борг на суму 116 000 грн, що потягло суттєве погіршення матеріального стану відповідача. Таким чином, у відповідача відсутня матеріальна можливість сплачувати збільшені аліменти, а також додатково сплачувати аліменти на навчання старшого сина. Крім того, 116 000 грн можуть повністю покрити аліменти на утримання старшого сина протягом двох років. 23.02.2026 року позивач та представник позивача подали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін по справі народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду міста Києва у цивільній справі № 759/8443/24 від 13.06.2024 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва у цивільній справі № 759/13806/22 від 26.01.2023 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, 14.10.2022 року і до повноліття дітей. Відповідно до постанови державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Кривошея Д.С. ВП № [NUMBER] від 12.07.2023 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів з [PERSON] . У зв`язку з досягненням повноліття [PERSON] , Подільським ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було припинено виплату аліментних зобов`язань в 1/2 частці від розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача. Щодо позовної вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, то суд враховує наступне. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 Сімейного Кодексу України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями статті 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій статті 192 Сімейного Кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. [PERSON] з 01.05.2018 року працює на посаді машиніста коштів ІІІ групи кваліфікації Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та відповідно до довідки № 04/6/2067 від 21.10.2025 року отримує середньомісячний дохід у розмірі 21 177,22 грн. [PERSON] є військовослужбовцем та учасником бойових дій. Як вбачається з довідки форми ОК-5 грошове забезпечення [PERSON] за січень 2025 року становило 54 093,60 грн, за лютий 2025 року - 24 093,60 грн, за березень 2025 року - 54 093,60 грн. При цьому дохід відповідача за період з 2022 року по 2024 рік суттєво збільшився у порівнянні з попередніми роками. З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що [PERSON] є власником нерухомого майна (житлового будинку та земельних ділянок). Матеріали справи не містять доказів щодо зміни сімейного стану стягувача та боржника, погіршення чи поліпшення їхнього здоров`я. Суд також враховує те, що відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у розмірі 3 196 гривень. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у розмірі 3 512 гривень. Крім того, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дітей та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Також, ч. 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Для позовного провадження такого обмеження верхньої межі аліментів не передбачено. З огляду на викладене, враховуючи матеріальне становище сторін, наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти, його працездатний вік, а також потреби неповнолітньої дитини відповідно до її віку, з врахуванням розміру аліментів, що будуть стягуватись на повнолітню дитину, суд вважає за необхідне збільшити аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] до 1/4 частки всіх доходів відповідача. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на навчання, розвиток та утримання повнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі розмірі 5 000 грн щомісячною, то суд враховує наступне. [PERSON] є повнолітнім та навчається на другому курсі денної форми навчання Аерокосмічного факультету Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут», стипендію не отримує. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Виходячи зі змісту даних норм, порядок виконання обов`язку матері, батька утримувати дитину до її повноліття та правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина врегульовані різними нормами Сімейного кодексу України, виходячи із різного правового статусу дитини (особи, яка не досягла 18 років) та дочки, сина, які досягли повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до правових висновків, Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 466/532/16-ц, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Позивачем в обґрунтування розміру аліментів представлено суду наявні у неї докази сплати за навчання, придбання підручників та утримання сина [PERSON] . Суд критично оцінює посилання відповідача на фактичне здійснення подвійної сплати аліментних зобов`язань на утримання старшого сина за період з 07.12.2022 року і до 04.02.2024 року, оскільки проведення оплати за вказаний період не стосується предмета спору у даній справі та періоду сплати аліментних зобов`язань. Встановивши усі істотні обставини справи, враховуючи, що відповідач є батьком [PERSON] , який продовжує навчання та має змогу надавати матеріальну допомогу, якої потребує його син, за відсутності доказів на підтвердження зворотного, суд доходить обґрунтованого висновку, що в силу положень Сімейного кодексу України останній зобов`язаний утримувати дитину до завершення навчання або ж досягнення нею двадцяти трьох років. Таким чином, враховуючи обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, беручи до уваги зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо, їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів відповідатиме можливостям платника та потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Такі висновки суду не суперечать правовій позиції щодо підстав виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, висловленій Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 і постанові від 16.02.2022 у справі №381/2423/20. З системного аналізу положень норм ч. 1 ст. 191, 201 СК України вбачається, що аліменти на повнолітніх дочку, сина присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відтак вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 02.07.2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за дві немайнові вимоги у розмірі 1 211,20 грн кожна.

Outcome: approved