Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Заочним рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 19.02.2026 позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] , [INFO] ,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі - 24000 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2277,05 грн. 27.02.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу у сумі 5 000,00 грн. Розгляд заяви просив здійснити без його участі. Дослідивши заяву, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно приписів статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Згідно з частинами 1, 3 статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Частинами першою, третьою та четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом частин п`ятої та шостої вказаної статті, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до суду надано Договір № 06-05/2025 від 06.05.2025 року, заявку № 3209006882 від 01.10.2025, платіжну інструкцію № 166 від 24.02.2026 , акт приймання-передачі наданих послуг від 06.05.2025 року до Договору № 06-05/2025 від 06.05.2025. Оцінюючи заявлені вимоги у сукупності з наданими доказами, суд враховує положення пункту 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, відповідно до якої при визначенні суми компенсації суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їх розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін. З огляду на обсяг виконаної адвокатом роботи, підготовку процесуальних документів, а також складність спору, суд дійшов висновку, що заявлена до відшкодування сума витрат у розмірі 5 000,00 грн є співмірною з наведеними критеріями. Таким чином, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у частині стягнення витрат на правничу допомогу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved