Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

27.03.2025 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулось через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 17.06.2024 між ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДІПЛЮС" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №143755, згідно якого відповідач отримав кредит, у розмірі 6945 грн 00 коп., зі сплатою 586% річних та комісії, в сумі 100 грн 00 коп., строком до 26.08.2024. 10.10.2024 між ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДІПЛЮС" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" уклали Договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДІПЛЮС" передає (відступає) ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК "ЕЙС» приймає належні ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДІПЛЮС" права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі й за договором споживчого кредиту №143755, укладеним між ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДІПЛЮС" та [PERSON] . Всупереч умов Договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, у розмірі 12667 грн 10 коп., яка складається з: 6945 грн 00 коп. заборгованості по кредиту, 5321 грн 10 коп. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 401 грн 00 коп. комісії, через, що позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою від 29.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду та призначена до розгляду справи. Ухвалою від 15.01.2026 розгляд справи відкладений через неявку відповідача. В судове засідання представник позивача не прийшов, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прийшов, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов та докази на спростування доводів позивача до суду не надходили. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними доказами. Ухвалою суду від 02.03.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи. Оскільки учасники справи на судове засідання не прийшли, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 17.06.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №143755 (а.с.24-30). Відповідно до п.2.2.1. цього Договору Сума (загальний розмір) кредиту становить 6945.00 грн. (шість тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 5000 грн 40 коп. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 1944 грн 60 коп. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Згідно із п.2.3 Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п.2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Відповідно до п.2.4. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Згідно із п.2.5. Комісія за надання кредиту складає 1944 грн 60 коп., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 28,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Відповідно до п.2.6. цього Договору загальний строк кредитування за цим Договором складає 70 днів з 17.06.2024 (дата надання кредиту) по 26.08.2024. Згідно із п.2.7.1. Денна процентна ставка складає: 7270 грн 70 коп. (сім тисяч двісті сімдесят грн. сімдесят коп.) / 6945 грн 00 коп. (шість тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн. 00 коп.) / 70 днів * 100% = 1,4956%/день. Відповідно до п.2.8. Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 637 178,55% річних. Згідно із 2.9.1. цього Договору орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 14215 грн 70 коп. (чотирнадцять тисяч двісті п`ятнадцять грн. сімдесят коп.). Зазначений договір відповідач підписав електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 13fa3905, який було надіслано на номер телефону відповідача. Уклавши цей Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений та погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами цього Договору якими є Правила, Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів (п.5.3 Договору). Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виконало та перерахувало кошти у сумі 5000 грн 40 коп. на наданий позичальником картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 53). Згідно із карткою обліку виконання договору №143755 станом на 26.08.2024 у відповідача перед ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виникла заборгованість у сумі 12667 грн 10 коп., з яких тіло кредиту 6945 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 5321 грн 10 коп., заборгованість за комісією 401 грн 00 коп.(а.с.59). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №143755 станом на 05.03.2025 заборгованість за період 10.10.2024 05.03.2025 становить в розмірі 12667 грн 10 коп. за кредитним договором не погашена (а. с. 61). 10.10.2024 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу №10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №143755 від 17.06.2024. Відтак, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 12667 грн 10 коп. Відповідно до п.4.1. договору факторингу право вимоги переходить від Клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та Акту прийму передачі Реєстру, по формі встановленій у відповідному додатку. Згідно із витягу з Реєстру боржників від 10.10.2024 до договору факторингу № 10102024 ТОВ «ФК «ЕЙС» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 12667 грн 10 коп. (а.с. 67). Згідно із актом приймання передачі реєстру боржників від 10.10.2024 до договору відступлення прави вимоги №10102024 від 10.10.2024, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 10.10.2024, складений у письмовій формі згідно з додатком № 1 до договору, кількість боржників 673; загальна сума заборгованості: 10250146 грн 26 коп.; сума фінансування що підлягає сплаті 656313 грн 11 коп. (а.с. 68). Відповідно до платіжної інструкції № 4484 від 11.10.2024 ТОВ «ФК «ЕЙС» сплатило ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» грошові кошти, призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 (а.с. 69). Згідно із п.5.1.6 договору факторингу клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Наступне відступлення Фактором права грошової вимоги за цим Договором до третіх осіб допускається. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив платежів для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.10.2024 позивачем не здійснювалося жодних нарахування за кредитним договором. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором №143755 в розмірі 12667 грн 10 коп., яка складається з: 6945 грн 00 коп. заборгованості по кредиту, 5321 грн 10 коп. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 401 грн 00 коп. комісії. За змістом ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст.512ЦКУкраїни кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правовиком (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що ти) підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5 статті 11 ЗУ "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 ЗУ "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи викладене вище, те, що відповідач зобов`язання свої не виконав, суд вважає за необхідне стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 12667 грн 10 коп., яка складається з: 6945 грн 00 коп. заборгованості по кредиту, 5321 грн 10 коп. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 401 грн 00 коп. комісії. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Представник позивача підтвердив належними доказами понесення витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп. Клопотання про зменшення розміру таких витрат до суду не надійшли. Отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача також витрати на правничу допомогу в суму 7000 грн 00 коп.

Outcome: approved