Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач»), в якому просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, суму заборгованості: за Договором позики №79889923 в розмірі 18 495,20 грн., з яких: 12 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 366,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5 929,20 грн. сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою; за Кредитним договором №49061-04/2024 в розмірі 9 900,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 400,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 1 500,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціями; за Кредитним договором №00199-05/2024 в розмірі 9 900,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 400,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 1 500,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям, за Кредитним договором №44012-04/2024 в розмірі 9 765,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 265,00 грн. - сума заборгованості за процентами, 1 500,00 грн. сума заборгованості по штрафним санкціям, а всього 48 060,20 грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що Відповідачем [PERSON] не виконано умов укладених з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», кредитних договорів в електронній формі, зокрема, не повернуто основну суму кредиту та не сплачено відсотки. На підставі укладених договорів факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до [PERSON] , у зв`язку з чим Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом. Представником Позивача подано заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань від Відповідача не надходило. Крім того, повідомлення Відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Оскільки Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 1) 21.04.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісним кредитором) та [PERSON] було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923. За цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики Відповідач підтвердив, що він ознайомилася на сайті https://mycredit.ua/ru/dосuments-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1 п. 5 Договору позики). А також погодилася, що до моменту підписання Договору позики вивчила цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/dосuments-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі (п.п. 5.3 п. 5 Договору позики). Згідно п.2 Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923 від 21.04.2024 року сума позики становить 12 200,00 грн., строк позики 2 дні (дата повернення позики 22.04.2024 року), процентна ставка (базова)/день 1,50 %, процентна ставка фіксована, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,7 %. Орієнтовна загальна вартість позики 12 566,00 грн. Відповідно до п. 21 Договору позики №79889923 договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, судом встановлено, що 21.04.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», шляхом надсилання [PERSON] одноразового ідентифікатора 67014. Докази перерахування кредитних коштів в сумі 12 200,00 грн. на рахунок [PERSON] (на зазначений в Договорі позики №79889923 номер електронного платіжного засобу 414960хххххх2269) в матеріалах справи відсутні. 14.06.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право грошової вимоги, строк за якою настав. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. П.1.2 Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. В день, коли здійснюється Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників, Клієнт зобов`язаний передати Фактору інформацію згідно Реєстру Боржників в електронному виді за формою, наведеною в Додатку №5 до цього Договору, на підставі Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 6). 28.07.2021 року, 13.06.2022 року та 19.08.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписано додаткові угоди до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року Відповідно до витягу з Реєстру боржників №30 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 18 495,20 грн., з яких: 12 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 366,00 грн. та 5 929,20 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. З розрахунку заборгованості за Договором позики №79889923 від 21.04.2024 року за період з 21.04.2024 року по 19.08.2024 року вбачається, що заборгованість Відповідача становить 18 495,20 грн., з яких: 12 200,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 366,00 грн. та 5 929,20 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2) 29.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №49061-04/2024, який було підписано електронним підписом позичальника W3601, за умовами якого Відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою 1, 5% в день, строком кредитування 120 днів, до 26.08.2024 року. З Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №49061-04/2024 від 29.04.2024 року вбачається, що [PERSON] підписано електронним підписом позичальника [NUMBER] графік платежів за вказаним кредитним договором. Крім того, [PERSON] 29.04.2024 року підписав електронним підписом позичальника [NUMBER] паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені умови кредитування Відповідача, зокрема тип кредиту кредит, сума 3000,00 грн., строк кредитування 120 днів, процентна ставка 1,5% в день, що становить 547,50% річних, тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати по кредиту 5400,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 8 400,00 грн. 19.09.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено договір факторингу №19092024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Так, відповідно до витягу з реєстру боржників від 19.09.2024 року до договору факторингу №19092024 від 19.09.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №49061-04/2024 у сумі 9 900,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5400,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. З розрахунку заборгованості ТОВ «Аванс Кредит» за Договором про надання фінансового кредиту №49061-04/2024 від 29.04.2024 року вбачається, що станом на 19.09.2024 року заборгованість [PERSON] становить 9 900,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5400,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. З моменту отримання прав вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало жодних нарахувань. 3) 01.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №00199-05/2024, який було підписано електронним підписом позичальника W0140, за умовами якого Відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою 1, 5% в день, строком кредитування 120 днів, до 28.08.2024 року. З Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №00199-05/2024 від 01.05.2024 року вбачається, що [PERSON] підписано електронним підписом позичальника [NUMBER] графік платежів за вказаним кредитним договором. Крім того, [PERSON] 01.05.2024 року підписав електронним підписом позичальника [NUMBER] паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені умови кредитування Відповідача, зокрема тип кредиту кредит, сума 3000,00 грн., строк кредитування 120 днів, процентна ставка 1,5% в день, що становить 547,50% річних, тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати по кредиту 5400,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 8 400,00 грн. 19.09.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено договір факторингу №19092024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Так, відповідно до витягу з реєстру боржників від 19.09.2024 року до договору факторингу №19092024 від 19.09.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №00199-05/2024 у сумі 9 900,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5400,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. З розрахунку заборгованості ТОВ «Аванс Кредит» за Договором про надання фінансового кредиту №00199-05/2024 від 01.05.2024 року вбачається, що станом на 19.09.2024 року заборгованість [PERSON] становить 9 900,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за кредитом, 6900,00 сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання прав вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало жодних нарахувань. 4) 26.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №44012-04/2024, який було підписано електронним підписом позичальника W1063, за умовами якого Відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою 1, 5% в день, строком кредитування 120 днів, до 23.08.2024 року. З Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №44012-04/2024від 26.04.2024 року вбачається, що [PERSON] підписано електронним підписом позичальника [NUMBER] графік платежів за вказаним кредитним договором. Крім того, [PERSON] 26.04.2024 року підписав електронним підписом позичальника [NUMBER] паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені умови кредитування Відповідача, зокрема тип кредиту кредит, сума 3000,00 грн., строк кредитування 120 днів, процентна ставка 1,5% в день, що становить 547,50% річних, тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати по кредиту 5400,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 8 400,00 грн. 20.08.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено договір факторингу №20082024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Так, відповідно до витягу з реєстру боржників від 20.08.2024 року до договору факторингу №20082024 від 20.08.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №44012-04/2024 у сумі 9 765,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5265,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 1500,00 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. З розрахунку заборгованості ТОВ «Аванс Кредит» за Договором про надання фінансового кредиту №44012-04/2024 від 26.04.2024 року вбачається, що станом на 20.08.2024 року заборгованість [PERSON] становить 9 765,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за кредитом, 6900,00 сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання прав вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало жодних нарахувань. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу Відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). За таких обставин, у Позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до Відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Виходячи з вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених обставин справи вбачається, що: 21.04.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісним кредитором) та [PERSON] було укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923. За цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 29.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №49061-04/2024, який було підписано електронним підписом позичальника W3601, за умовами якого Відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою 1, 5% в день, строком кредитування 120 днів, до 26.08.2024 року. 01.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №00199-05/2024, який було підписано електронним підписом позичальника W0140, за умовами якого Відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою 1, 5% в день, строком кредитування 120 днів, до 28.08.2024 року. 26.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №44012-04/2024, який було підписано електронним підписом позичальника W1063, за умовами якого Відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою 1, 5% в день, строком кредитування 120 днів, до 23.08.2024 року. Факт укладення цих договорів стороною Відповідача не спростовано. Докази видачі та отримання Відповідачем [PERSON] кредитних коштів за вищевказаними договорами, зокрема за: - Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923 в сумі 12 200,00 грн., на зазначений в Договорі позики №79889923 номер електронного платіжного засобу 414960хххххх2269 в матеріалах справи відсутні; - Договором про надання фінансового кредиту №49061-04/2024 в сумі 3 000,00 грн. на зазначений в Договорі позики №49061-04/2024 рахунок № 4323-34хх-хххх-5578 в матеріалах справи відсутні; - Договором про надання фінансового кредиту №00199-05/2024 в сумі 3 000,00 грн. на зазначений в Договорі позики №00199-05/2024 рахунок № 4323-34хх-хххх-5578 в матеріалах справи відсутні; - Договором про надання фінансового кредиту №44012-04/2024 в сумі 3 000,00 грн. на зазначений в Договорі позики №44012-04/2024 рахунок № 4149-60хх-хххх-2269 в матеріалах справи відсутні; Відтак, щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923, Договором про надання фінансового кредиту №49061-04/2024, Договором про надання фінансового кредиту №00199-05/2024, Договором про надання фінансового кредиту №44012-04/2024, Суд зауважує наступне. За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано первинних документів, які би засвідчили, що позикодавцем ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Авенс Кредит» були перераховані грошові кошти Відповідачу в розмірах, що передбачені Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923, Договором про надання фінансового кредиту №49061-04/2024, Договором про надання фінансового кредиту №00199-05/2024, Договором про надання фінансового кредиту №44012-04/2024. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923, Договором про надання фінансового кредиту №49061-04/2024, Договором про надання фінансового кредиту №00199-05/2024, Договором про надання фінансового кредиту №44012-04/2024, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Вказані розрахунки заборгованості не містять відомостей, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань). У той же час розрахунок заборгованості є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованостей Відповідача за укладеним Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923, Договором про надання фінансового кредиту №49061-04/2024, Договором про надання фінансового кредиту №00199-05/2024, Договором про надання фінансового кредиту №44012-04/2024 Позивачем суду не надано. При цьому, як вже було зазначено, Позивач самостійно скористався наданими процесуальними правами, подавши клопотання про розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21, від 18 вересня 2023року у справі № 582/18/21). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17). За обставин не доведення позивачем розміру заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923, Договором про надання фінансового кредиту №49061-04/2024, Договором про надання фінансового кредиту №00199-05/2024, Договором про надання фінансового кредиту №44012-04/2024, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. З огляду на вищевикладене, суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79889923, Договором про надання фінансового кредиту №49061-04/2024, Договором про надання фінансового кредиту №00199-05/2024, Договором про надання фінансового кредиту №44012-04/2024 в повному обсязі, тобто в загальній сумі 48 060,20 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вищевикладене, суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed