Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, уточнивши яку, просила встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 01.05.2023 року по [INFO] -день смерті останнього. В обгрунтування заяви посилалась на те, що 05.12.2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] .. В період шлюбу у них народилась донька [PERSON] .. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2023 року вказаний шлюб розірвано. Через 3 місяці після розірвання шлюбу заявник відновила взаємовідносини з [PERSON] та останні почали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка, вели спільне господарство, виховували спільну дитину та мали спільний бюджет. 06.04.2025 року та 09.04.2025 року були отримані сповіщення щодо загибелі солдата [PERSON] [INFO] під час виконання бойового завдання. Вказала, що протягом всього часу з моменту розірвання шлюбу до загибелі [PERSON] вони з ним підтримували тісні родинні зв`язки, мали постійні та систематичні телефонні дзвінки та смс-листування, що підтверджується скріншотами листувань в телефонних месенджерах та фотознімками. Крім того, [PERSON] постійно надсилав грошові кошти на банківський рахунок заявника для можливості ведення спільного бюджету та домашнього господарства, та для забезпечення потреб родини. [PERSON] також постійно надсилав поштові посилки на адресу заявника із різними побутовим речами, необхідними для ведення спільного господарства. Метою встановлення вказаного факту вказала отримання одноразової грошової допомоги як член сім`ї загиблого військовослужбовця. У справі відкрито провадження в порядку окремого провадження. Як заінтересованих осіб до участі у справі залучено Міністерство оборони України та [PERSON] . Представником заінтересованої особи Міністерства оборони України подано письмові пояснення, згідно яких вважав, що заяву [PERSON] слід залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернутись з вказаними вимогами в порядку позовного провадження, оскільки у заявника наявний спір про право зокрема з донькою військовослужбовця. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] подали заяви, згідно яких просили заяву [PERSON] задовольнити, підтвердили обставини, викладені у заяві про встановлення факту. Представником заявника [PERSON] адвокатом Хрустовською О.П. також подано додаткові пояснення у справі, в якій вказала на відсутнсть спору між заявником та її донькою [PERSON] .. В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно заяв заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , а також представник заінтересованої особи Міністерства оборони України просили розглядати справу у їх відсутність. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Першим ВДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 16.04.2025 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Суду надано ксерокопію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Комінтернівським ВРАЦС ХМУЮ 05.12.2009 року, згідно якого 05.12.2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] , актовий запис 555. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого ВДРАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 24.03.2021 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьки [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2023 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 15.11.2024 року, [PERSON] за життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії сповіщення №1557 1895 від 06.04.2025 року на адресу [INFO] Військова частина [NUMBER] просить сповістити дружину [PERSON] , адреса проживання [ADDRESS] , про те, що солдат [PERSON] , який був призваний 13.08.2024 року на військову службу загинув [INFO] під час виконання обов`язків військової служби. Згідно сповіщення сім`ї №017104 від 09.04.2025 року [PERSON] сповіщено, що її чоловік солдат [PERSON] загинув [INFO] під час виконання бойового завдання та захисту Батьківщини. Суду також надано копію довідки про причину смерті [PERSON] від 08.04.2025 року, копію лікарського свідоцтва про смерть №1193м/349л від 08.04.2025 року на ім`я [PERSON] та свідоцтва про поховання останнього. Крім того, матеріали справи містять копію інформації про операції по картці/рахунку [NUMBER] [PERSON] за період з 01.01.2024 по 21.04.2025 року, згідно якої здійснювались перекази на таку карту у період з вересня 2024 року по лютий 2025 року, відправник [PERSON] . Суду також надано скрін-шоти з додатку Нової Пошти про відправлення посилок від [PERSON] до [PERSON] , згідно яких [PERSON] в період з листопада 2024 року по квітень 2025 року відправляв посилки на ім`я [PERSON] та [PERSON] у грудні 2024 року відправляла посилку на ім`я [PERSON] . Згідно довідки №60 від 23.04.2025 року директора ПЗ ХЛ «Шаалавім» батьки учениці [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] та [PERSON] активно брали участь у здобутті освіти доньки, вчасно та сумісно забирали останню зі школи, цікавились її успіхами, зарекомендували себе як згуртована та зразкова родина, яка підтримувала зв`язок з педагогічним колективом і з відповідальністю ставилась до виховання дитини. Згідно відповіді №12/0/541-25 від 24.04.2025 року директора КНП «Міська дитяча поліклініка №12» ХМР Гурова М.С. зверталась до поліклініки за медичною допомогою в супроводі матері [PERSON] , батька [PERSON] , іноді бабусі. Всі рекомендації лікарів виконувались в повному обсязі. Згідно відповідей Третього ВДРАЦ у місті Харкові від 26.09.2025 року та 08.10.2025 року перевіркою Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб №555 від 05.12.2005 року щодо [PERSON] складений Комінтернівським районним у місті Харкові ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, вказаний шлюб розірвано. Перевіркою по обліковим даним Третього ВДРАЦ у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції актового запису про шлюб [PERSON] починаючи з 08.02.2023 року по теперішній час не виявлено. Згідно інформації Четвертої ХМДНК від 23.01.2026 року спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Крім цього, матеріали справи містять копію квитанції від 12.12.2024 року про купівлю телефону та іншого приладдя до нього на суму 10588 грн; фотографії та скрін-шоти листування в телефонних месенджерах. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що є матір`ю [PERSON] .. Зазначила, що її син [PERSON] та заявник [PERSON] перебули у шлюбі з 2009 року по 2023 рік, від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] .. Після розірвання шлюбу приблизно через 2-3 місяці почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу. Жили разом як сім`я по [ADDRESS] , вели спільний побут, спільно піклувались про сумісну доньку. 14.08.2024 року син [PERSON] був призваний на військову службу. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що є матір`ю заявника [PERSON] .. Вказала, що її донька [PERSON] та [PERSON] перебули у шлюбі з 2009 року по 2023 рік, від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] .. Після розірвання шлюбу приблизно через 2-3 місяці почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу. Жили разом як сім`я по [ADDRESS] , вели спільний побут, разом робили ремонт у квартирі, спільно піклувались про сумісну доньку. В 2024 році [PERSON] був призваний на військову службу. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Згідно з частинами 1 та 2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб (ч.1 ст.36 СК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №554/8023/15 зазначено, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Згідно з абзацом п`ятим п.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, у свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16. Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може однозначно свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року в справі №588/350/15, від 19 березня 2020 року в справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року в справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року в справі № 694/1540/20). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20. З висновків Верховного Суду, які висловлені у постановах від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, вбачається, що обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для встановлення факту проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. При цьому показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 1-3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (Постанова Верховного Суду від 15.07.2025 року у справі №307/3991/23). Заявник [PERSON] звертаючись до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.05.2023 року по 05.04.2025 року, не зазначає за якою адресою вона проживала з [PERSON] до часу призову останнього до лав Збройних Сил України 14.08.2024 року, у той час як однією з істотних обставин, яка підлягає встановленню у межах даної справи є місце спільного проживання, тобто конкретна адреса, за якою чоловік і жінка фактично проживали разом. Натомість зареєстрованим місцем проживання заявника [PERSON] є адреса: [ADDRESS] з 15.11.2024 року, тоді як [PERSON] за життя був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суд звертає увагу, що саме адреса: [ADDRESS] , зазначена як місце фактичного проживання [PERSON] в ряді справ про адміністративні правопорушення №641/4182/23, №641/8181/23, №641/723/24, 641/8363/23, згідно яких щодо останнього розглядались справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Зокрема у постанові від 15.02.2024 року у справі №641/8364/23 з розгляду протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] від 23.12.2023 року суд посилається на заяву та письмові пояснення потерпілої [PERSON] , яка зазначає про вчинення щодо неї домашнього насильства з боку сина [PERSON] , з яким вони проживають в одній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Досліджені судом в сукупності матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що заявник [PERSON] та [PERSON] мали спільні витрати, вели спільний бюджет, здійснювали купівлю майна для спільного користування, брали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, а тому суд приходить до висновку, що між останніми не було сталих стосунків, які притаманні чоловіку і жінці без реєстрації шлюбу. В контексті оцінки доказів як достатніх суд відзначає, що згідно усталеної судової практики самі лише показання свідків чи спільні фотографії, які зокрема, не містять інформації щодо періоду здійснення таких, не можуть бути єдиною та достатньою підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Крім того, пересилання [PERSON] коштів на рахунок [PERSON] чи пересилання ними посилок один одному без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може однозначно свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Зокрема, й з урахуванням того, що у [PERSON] існували зобов`язання зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання спільної доньки [PERSON] , про що 05.06.2023 року судом видано судовий наказ у справі 641/2985/23. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 01.05.2023 року по 05.04.2025 року в зв`язку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed