Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

03.11.2025 позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 21.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір № 103530880 про надання кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., зі сплатою процентів за користування за графіком шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. 27.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення № 100-МЛ/Т від 27.06.2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18930 грн., з яких: 4000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредита, 13980 грн. прострочені відсотки за користування; 950 грн.- комісія прострочена. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 103530880 від 21.01.2023 року у розмірі 18930 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. До Софіївського районного суду матеріали позовної заяви надійшли 16.01.2026 року за підсудністю з Криворізького районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою суді від 20.01.2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові міститься клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21.01.2023 року [PERSON] з анкетою-заявою на надання споживчого кредиту звернувся до ТОВ «Мілоан» з проханням надати йому кредит у формі електронного правочину в розмірі 5000 грн, строком на 105 днів, 15 днів (пільговий період) з датою повернення 05.02.2023 року та поточним періодом 90 днів, який закінчується 06.05.2023 року. Поточний пільговий період 15 днів 2% за кожен день користування (2450 грн.) від фактичного залишку; комісія за надання кредиту 19% (950грн) (а.с.79зв.) Згідно договору № 103530880 від 21.01.2023 [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000 грн. на пільговий період 15 днів (1,637,467.00% (1109,00 грн) річних, загальним строком користування 105 днів, поточний період 90 днів в розмірі 2% на залишок заборгованості за кредитом, додано графік погашення (а.с.72-77) Умови договору відповідають умовам паспорту споживчого кредиту, які прийняті відповідачем [PERSON] (а.с.78) Договір отримано за допомогою одноразового ідентифікатора V38933 (а.с.79) Згідно копії платіжного доручення № 57994989 від 21.01.2023 року [PERSON] отримав за укладеним кредитом від ТОВ «Мілоан» суму 5000 грн. (а.с.80зв.) Згідно відомостей про нарахування та погашення за кредитним договором № 103530880 від 21.01.2023 року , проведеного ТОВ «Мілоан» у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 18930 грн. з яких: 4000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредита, 13980 грн. прострочені відсотки за користування; 950 грн.- комісія прострочена (а.с.81) Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 103530880 від 21.01.2023 року у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 18930 грн. з яких: 4000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 13980 грн. прострочені відсотки за користування; 950 грн.- комісія прострочена (а.с.82) 27.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 100-МЛ/Т та Додаткову угоду №1 від 26.08.2025 року, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18930 грн. (а.с.82-90) Згідно копії витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 100-МЛ/Т від 27.06.2023 [PERSON] внесений до даного реєстру із сумою 18930 грн., з яких: 4000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредита, 13980 грн. прострочені відсотки за користування; 950 грн.- комісія прострочена (а.с.91,92) На адресу [PERSON] ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 16.10.2025 року направлено вимогу про відступлення права вимоги та необхідності погашення заборгованості (а.с.92зв.). Таким чином, сума заборгованості [PERSON] за Договором про споживчий кредит №103530880 від 21.01.2023 року складає в розмірі 18930 грн., з яких: 4000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредита, 13980 грн. прострочені відсотки за користування; 950 грн.- комісія прострочена. Відповідно до п. 1 ч. 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Судом установлено, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до відповідача. Договір факторингу № 107-МЛ/Т є дійсним та чинним, відомостей про те, що він оскаржувався в судовому порядку відсутні. Відтак, суд погоджується з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», що до нього, як до нового кредитора, перейшли права вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у форматі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Згідно ст.ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даним в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору В силу ч.1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Всупереч умовам договору кредиту, відповідач не виконав свої зобов`язання та не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №103530880 від 21.01.2023 року , проведеного ТОВ «Мілоан» у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 18930 грн., з яких: 4000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредита, 13980 грн. прострочені відсотки за користування; 950 грн.- комісія прострочена, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмір 2422 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, згідно платіжної інструкції №27736 від 24.10.2025 та витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 гривень згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 гривень. Щодо компенсації позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, яка була заявлена ним в сумі 8000 гривень, суд зазначає наступне. 01.07.2025 між ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №0107. Відповідно до акту наданих послуг та детального опису наданих послуг від 22.10.2025 наведено перелік послуг, що входять до складу правової (правничої) допомоги. Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що позивач має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. З урахуванням викладеного та повного задоволення позовних вимог, суд вважає, що обґрунтованим є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень, які підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved