Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

В листопаді 2025 Представник позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 вересня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 4971741 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 16500,00 грн., строком на 357 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту до 08 вересня 2025 року. Відповідно до умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. 02 червня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 02-1/06/2025, згідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило за плату ТОВ «Українські фінансові операції» права вимоги за кредитними договорами до боржників, у тому числі і за кредитним договором № 4971741 від 19.09.2024. Представник позивача зазначає, що відповідач порушив умови кредитного договору та має прострочену заборгованість в розмірі 72597,55 грн., яка складається із суми заборгованості за основним боргом 16499,99 грн.; суми заборгованості за відсотками, нарахованими первісним кредитором 40092,57 грн.; суми заборгованості за відсотками, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 97 календарних днів 16004,99 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Українські фінансові операції» судові витрати, які складаються з 2422,40 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою Металургійного районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2025 матеріали позову направлені до Покровського районного суду міста Кривого Рогу за підсудністю. Ухвалою суду від 30.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак до суду не з`явилася, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомила. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 4971741 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п.1.2 Договору сума кредиту складає 16500,00 грн., строком на 357 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту до 08 вересня 2025 року. 02 червня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 02-1/06/2025, згідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило за плату ТОВ «Українські фінансові операції» права вимоги за кредитними договорами до боржників, у тому числі і за кредитним договором № 4971741 від 19.09.2024. До ТОВ «Українські фінансові операції» відповідно до укладеного Договору факторингу від 02.06.2025 року № 02-1/06/2025 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4971741 від 19.09.2024 року, загальна сума заборгованості склала 56592,56 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 16499,99 грн., заборгованості за процентами 40092,57 грн.. Окрім того, відповідно до умов строк дії п.1.3 Договору № 4971741 строк кредиту 357 днів: з 19.09.2024 року по 08.09.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 02.06.2025 року № 02-1/06/2025, строк дії Договору № 4971741 від 19.09.2024 року не закінчився. В межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у період з 03.06.2025 року (97 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 16004,99 грн. (16500,00 грн. ? 1,00% = 164,99 грн. ? 97 календарних дні = 16004,99 грн.). Таким чином проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п.1.3. Договору № 4971741 від 19.09.2024 року, а тому заборгованість відповідача з нарахованих процентів за користування грошовими коштами складає 56097,56 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 40092,57 грн. + проценти нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» у сумі 16004,99 грн.). Як зазначено у ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором № 4971741 від 19.09.2024 року та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в частині вимог про стягнення заборгованості у повному обсязі. Стосовно вимог позивача щодо стягнення інфляційних збитків і 3% річних починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили, суд приходить до висновку і про відмову в задоволенні таких вимог позивача, оскільки заявляючи вказану вимогу, позивач зазначає суду формули розрахунку вказаних збитків, проте не надає самого розрахунку сум які підлягають на його думку стягненню з відповідача. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що суд не вправі здійснювати самостійно розрахування сум заборгованості відповідача, тим більше робити це за період який ще не настав (на майбутнє). При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 01.08.2024 ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» уклало з адвокатом Дідух Є.О. договір про надання правової допомоги №01/08-2024-А. Відповідно до Акту №416742 про надання правової допомоги від 10.09.2025 вартість послуг адвоката складає 10 000 грн. 00 коп.. Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною. Тому відсутні передбачені ст. 137 ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу, що становить 10 000,00 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви що є пропорційним сумі задоволених вимог.

Outcome: approved