Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою актовий запис № 188 від 31.08.2024 зареєстрований Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Позовні вимоги мотивує тим, що 31 серпня 2024 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №188. Від шлюбу спільних дітей не мають. Протягом останнього часу стосунки між подружжям погіршилися, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Тривалий проміжок часу подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер. Подружжя проживає окремо в різних областях країни, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, що може підтвердити сам відповідач. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в уточненому позові справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи судом повідомлялася, надала до суду заяву про визнання позову, просить розглядати справу без її участі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам цивільного законодавства, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.08.2024 у Гайсинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 188, що підтверджується оригіналами свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, тобто сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомостей, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Зі змісту ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони на розірванні шлюбу наполягали, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і її збереження неможливе. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією про сплату №6267-9A4S-KA3E від 27.10.2025 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, та беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору).

Outcome: approved