Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У грудні 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що 12.02.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави ухвалене рішення у справі № 554/775/14-ц про розірвання шлюбу та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі по 700 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Наразі відповідач працевлаштований, має офіційний дохід, а суми аліментів в розмірі 700 грн недостатньо для утримання доньки. Виходячи з цього та посилаючись на положення ст. ст.181,192 СК України, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від заробітку у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно. Ухвалою суду від 25.12.2025 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вказані положення ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність нез`явившихся учасників процесу, які належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі по 700 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 23.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а якщо домовленості немає, то за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ч.1-3ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, ст. 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 143цс-13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, на теперішній час отримувач аліментів на свій розсуд має право визначати спосіб стягнення аліментів, а також просити про їх збільшення, що буде здійснено за рішенням суду. Водночас, відповідач не спростував доводи вимог позовної заяви. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина 1 ст. 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за існуючих положень закону та заяви позивачки про бажання змінити спосіб стягнення аліментів, а також, беручи до уваги, що призначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі менший, ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати щодо вимоги про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, а саме судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved