Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1364-9335. Згідно з умовами кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 6000 грн. зі строком кредитування на 300 календарних днів, базовий період 14 днів, зі зниженою процентною ставкою 2,50 % в день, стандартною процентною ставкою 2,50 % в день. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Зазначає, що станом на 29.12.2025 року заборгованість за кредитним договором становить 51000 грн., з яких 6000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 45000 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 21000 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість згідно кредитного договору № 1364-9335 від 15.03.2024 року в розмірі 30000 грн., з яких: 6000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 24000 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 03.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що вона не заперечує факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів у розмірі 6000 грн., що є тілом кредиту, однак вона не погоджується із нарахованими позивачем відсотками ні у розмірі 51000 грн., ні у зменшеному розмірі 30 000 грн., оскільки зазначені суми є неспівмірними, необґрунтованими та такими, що значно перевищують розмір кредиту. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, а у разі задоволення обмежити суму стягнення розміром тіла кредиту в сумі 6000 грн. або мінімально обґрунтованим розміром. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Відповідач у відзиві на позовну заяву просила розгляд справи здійснювати у її відсутності. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що 15.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1364-9335. Згідно з умовами кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 6000 грн. зі строком кредитування на 300 календарних днів, базовий період 14 днів, зі зниженою процентною ставкою 2,50 % в день, стандартною процентною ставкою 2,50 % в день. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору про відкриття кредитної лінії № 1364-9335 від 15.03.2024 року кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Згідно з п. 12.1 договору цей договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що стверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1364-9335 від 15.03.2024 року та квитанцією № 2437630467від 15.03.2024 року. Судом встановлено, що відповідачем не заперечується факт укладення між нею та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитного договору № 1364-9335 від 15.03.2024 року та відповідач визнає позовну вимогу щодо стягнення суми тіла кредиту в розмірі 6000 грн. Таким чином, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дана обставина не підлягає доказуванню в даному випадку. Разом з тим, станом на 29.12.2025 відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за кредитним договором № 1364-9335 від 15.03.2024 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 51000 грн., з яких 6000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 45000 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Однак, у позовній заяві позивач вказує, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 21000 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком нарахованими позивачем процентами за користування кредитом, з огляду на наступне. Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023 року. Передбачений п.17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5 %, 120 днів 1,5 %, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч.2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Отже, укладаючи 15.03.2024 кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати проценту ставку у розмірі 2,50%, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 1364-9335 від 15.03.2024 року, сторони погодили строк кредитування 300 днів. Тобто, у даному випадку, нарахування передбачених договором процентів можливе до 08.01.2025 року. Відтак, судом проведено власний розрахунок заборгованості по відсотках [PERSON] за процентною ставкою 1% за період з 15.03.2024 року по 08.01.2025 року: 6000 грн. (сума боргу) х 1 % : 100 % = 60 грн. х 300 днів (строк кредитування) = 18000 грн.). Таким чином, загальний розмір відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 6000 грн. за період з 15.03.2024 року по 08.01.2025 року, який підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача становить 18000 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 1364-9335 від 15.03.2024 року, у розмірі 24000 грн., яка складається із: суми заборгованості за по тілу кредиту в розмірі 6000 грн., суми заборгованості по процентам 18000 грн. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 24000 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2129 грн. 92 коп. пропорційно частині задоволених вимог (80 %).

Outcome: partial