Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

23.01.2026 [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , а [INFO] померла мати заявника - [PERSON] . Після їх смерті відкрилася спадщина, яку [PERSON] прийняв у встановленому законом порядку - на час смерті батьків був зареєстрований з ними за однією адресою та в шестимісячний термін з дня смерті матері звернувся до нотаріуса. В 1975 році під час перебування в шлюбі батьками заявника було придбано житловий будинок за адресою [ADDRESS] , що підтверджується відповідним договором купівлі - продажу від 25.11.1975 посвідченого нотаріусом Андрічуком П.О. Савранської державної нотаріальної контори. Договір було укладено між продавцями [PERSON] , [PERSON] та покупцем [PERSON] . Згодом поштову адресу будинку було змінено з [ADDRESS] , на [ADDRESS] та [ADDRESS] . При вирішення питання отримання заявником Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Ізосімовою К.Б. було відмовлено, оскільки прізвище покупця в договорі купівлі-продажу зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть прізвище батька заявника зазначено - « [PERSON] ». Крім того, нотаріус рекомендувала звернутися до суду. Таким чином, внаслідок такої орфографічної помилки, з метою подальшого розпорядження своїм майном, заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою. В досудовому порядку врегулювати це питання немає можливості. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Представник заінтересованої особи - Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить розписка про вручення ухвали суду від 27.01.2026 та копії заяви з додатками до неї (а.с.42). Про причини своєї неявки представник Савранської селищної ради Одеської області, суд не повідомив, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надав. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 УПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 25.11.1975 батьком заявника - [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до умов якого, останній, як покупець придбав житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу житлового будинку від 25.11.1975 було посвідчено нотаріусом Савранської державної нотаріальної контори - Андрічуком П.О. за №2163 (а.с.14-15). Матеріали справи містять лист приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області - Ізосімової К.Б. №127/02-14 від 15.12.2025 про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті матері [PERSON] . Відмова вмотивована тим, що [PERSON] , як спадкоємцем за законом на майно [PERSON] , померлої 03.02.2025 надано документ, що посвідчує право власності батька заявника - [PERSON] померлого [INFO] , на житловий будинок, а саме договір купівлі-продажу зазначений вище. Так, нотаріусом виявлено у зазначеному договорі купівлі - пролажу помилку, а саме в написанні прізвища померлого - « [PERSON] » (а.с.8). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81605332 від 20.06.2025 вбачається про відкриття спадкової справи №74238176, спадкодавець - [PERSON] (а.с.9). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить до висновку, що факт належності договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідчено нотаріусом Савранської державної нотаріальної контори - Андрічуком П.О. за №2163, підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 25.10.2023 (а.с.10); - свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 04.02.2025 (а.с.11); - свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] серія [NUMBER] від 20.07.1969 (а.с.12); - свідоцтвом про народження заявника [PERSON] серія [NUMBER] від 11.09.1985 (а.с.13); - копією домової книги (а.с.16-17); - копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №756801 (а.с.18); - рішенням Савранського районного суду Одеської області від 24.07.2019 про належність державного акту ЯЛ №756801 [PERSON] (а.с.19); - інформаційною довідкою ТОВ «Савранське районне бюро технічної інвентаризації» №216 від 26.11.2024 (а.с.21); - довідкою Савранського районного сектору ГУДМС України в Одеській області про заміну паспорта громадянина України з прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.22); - рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області №10/3 від 12.09.2024 про підтвердження наявності адрес об`єктам нерухомого майна, які знаходяться на території громади Подільського району Одеської області (а.с.23); - витягом з додатку до рішення виконавчого комітету Савранської селищної ради від 12.09.2024 №10/3 (а.с.24); - рішенням Савранської селищної ради №182-VІІ від 15.06.2016 про внесення змін до рішення селищної ради №82-VІІ від 29.02.2016 «Про перейменування вулиць смт.Саврань» (а.с.25); - витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.26-28); - технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] (а.с.29-31); - копія спадкової справи №69/2025 до майна померлої [PERSON] померлої [INFO] (а.с.44-80). Згідно з положеннями статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у пунктами 1, 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Також слід зазначити, що за правовими позиціями Верховного Суду щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18 зробила висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, встановлення факту належності правовстановлюючого документу, має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому право реалізувати свої права стосовно розпорядження житловим будинком, а можливість внести зміни до правовстановлюючого документу в позасудовому порядку неможливо, тому вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами було достовірно встановлено факт того, що договір купівлі-продажу від 25.11.1975, посвідчений нотаріусом Савранської державної нотаріальної контори - Андрічуком П.О. за №2163, що посвідчує право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , померлому [INFO] . Згідно з частиною 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved