Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що відповідно до укладеного договору про надання кредиту №518716-КС-002 від 20.12.2024 р., відповідач отримав визначену суму коштів. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови договору, не сплатив відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суддя розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше. Суддя, дослідивши подані докази, приходить до таких висновків. Суддею об`єктивно встановлено, що 20.12.2024 р. між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» було укладено договір про надання кредиту №518716-КС-002, відповідно до якого товариство надає позичальнику кредит у розмірі 17000,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно договору строк, на який дається кредит: 16 тижнів. Відповідно до договору термін дії договору: до 11.04.2025 р. Стандартна процентна ставка 1% в день фіксована. Денна процентна ставка 0,90 %. Комісія за видачу кредиту 3400,00 грн. (а.с.19-23). Відповідно до копії довідки підтвердження, щодо здійснення переказу грошових коштів, номер транзакції 43465-54626-69363, 20.12.2024 р. на картковий рахунок № [NUMBER] було зараховано кошти в сумі 17000 грн. 00 коп. (а.с.37). Згідно витребуваної судом інформації з АТ «Універсал Банк» - виписки по банківському рахунку вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . 20.12.2021 [PERSON] на банківську платіжну картку № [NUMBER] було зараховано кошти в сумі 17000 грн. (а.с.69-81). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.01.2026 р за кредитним договором №518716-КС-002 від 20.12.2024 р., заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 38906 грн. 40 коп., з яких 16710 грн. 00 коп. сума заборгованості за кредитом; 14036 грн. 40 коп. сума заборгованості по відсотках, 8160 грн. 00 коп. сума простроченої заборгованості за нарахованими відсотками на підставі ст.625 ЦК України(а.с. 12-14). Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином... Проте відповідач не повернув суму кредиту, тим самим порушив умови договору. Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Ч.1 ст.634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування»: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У відповідності до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»: До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню за договором споживчого кредиту № 518716-КС-002 від 20.12.2024 р., в сумі 18146 грн. 40 коп., а саме: 16710 грн. 00 коп. - сума заборгованості за кредитом, 14036 грн. 40 коп. - сума заборгованості за процентами. Щодо 8160 грн. 00 коп. заборгованості по відсотках на підставі ст. 625 ЦК України, то суддя приходить до такого висновку. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином враховуючи вищевикладене суддя приходить до висновку про не можливість стягнення 8160 грн. 00 коп. заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір. З врахуванням того, що позов задовольняється частково, то розподіл судових витрат має бути розподілено пропорційно до розміру задоволених вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). Оскільки позов було задоволено у процентному відношенні на 79,02 %, то відповідно і сума стягнення судового збору на користь позивача має бути зменшена на цю різницю, що становить: 2103 грн. 82 коп.

Outcome: partial