Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 26.10.2001 року у Кунинській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 7, зареєстровано шлюб з відповідачкою. Від спільного подружнього життя у них з відповідачкою народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що вже тривалий час між ними фактично відсутні сімейні відносини, втрачено почуття любові та довіри один до одного. Вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Причиною цього є життєві обставини, різні характери та уподобання, відношення та ставлення до сімейного життя. В сторін немає спільних інтересів, а шлюб набув формального характеру. Позивач зазначає, що фактично сім`я припинила своє існування, він з відповідачкою сімейного життя не веде, шлюбних стосунків не підтримує тривалий час, а отже, вважає, що збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з наведеним, просить шлюб розірвати. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 03.06.2025 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін на 16.07.2025 року. 16.07.2025 року за клопотання позивача сторонам ухвалою суду надано строк на примирення на 3 місяці. Провадження у справі зупинено. 15.10.2025 ухвалою суду поновлено провадження у справі. Справу призначено до розгляду на 16.10.2025 року. 16.10.2025 року ухвалою суду розгляд справи відкладено на 03.12.2025 року. 03.12.2025 року розгляд справи відкладено на 19.01.2026 року. 19.01.2026 розгляд справи відкладено на 25.02.2026 року. Позивач через свого представника подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розглядати справу у його відсутності та у відсутності його представника. Позовні вимоги підтримує та просить суд такі задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила, оскільки в них є спільні діти. Просила суд не розривати шлюб укладений між нею та відповідачем, так як мають трьох спільних дітей, двоє з яких вже є повнолітніми. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши письмову заяву позивача та заслухавши думку відповідачки в справі, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.10.2001 року у Кунинській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (арк. спр. 4). З матеріалів справи встановлено, що у сторін в шлюбі є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (арк. спр. 5-7). У Довідці про склад сім`ї зазначено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.8). Відповідно до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і просить шлюб розірвати. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи позивача, та вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що на даний час шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо, розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. З огляду на викладені правові норми, обставини у справі, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. А відтак, позов [PERSON] необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved