Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

У лютому 2023 року Національна академія внутрішніх справ звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 листопада 2021 року між Національною академією внутрішніх справ та [PERSON] було укладено Договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ, відповідно до п. 6 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 та наказу МВС України від 17 липня 2017 року №593 «Про затвердження Примірної форми договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року». Згідно з умовами Договору Відповідач зобов`язався протягом одного року з дня його підписання, тобто до 27 листопада 2022 року, сплатити на користь позивача 34142,80 грн. у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних із його утриманням у Національній академії внутрішніх справ. Як зазначає позивач, відповідно до довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку НАВС Відповідач виконав зобов`язання частково, сплативши лише 5 692,00 грн. у зв`язку з чим залишок заборгованості не погашено. Як зазначає позивач, невиконання відповідачем обов`язку щодо повного та своєчасного відшкодування витрат свідчить про порушення умов укладеного договору. Відповідно до п. 8 Порядку відшкодування та п. 4.2 Договору розстрочення, у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до п. 6 Порядку відшкодування, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Посилаючись на норми цивільного законодавства, позивач зазначає, що зобов`язання підлягає виконанню належним чином відповідно до умов договору, його невиконання або неналежне виконання є порушенням зобов`язання та тягне встановлені законом або договором правові наслідки, у тому числі обов`язок боржника відшкодувати завдані збитки. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми. Позивач зазначає, що строк виконання грошового зобов`язання сплив 27 листопада 2022 року, відтак саме з цієї дати розпочався перебіг прострочення. Таким чином, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у розмірі 28450,80 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 571,61 грн. та 3% відсотків річних від простроченої суми, що складає 173,04 грн, а всього 29 195,45 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 березня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили. Для можливості повідомити відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 листопада 2024 року призначено справу для розгляду в судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідач повідомлений про дату та час судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «вручено особисто». Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] , поданої 26 листопада 2021 року до Національної академії внутрішніх справ, останній зазначав, що проходив навчання у Національній академії внутрішніх справ у період з 01 вересня 2020 року по 26 листопада 2021 року та був відрахований з Національній академії внутрішніх справ за власним бажанням. У зазначеній заяві [PERSON] визнав, що сума витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, становить 34142,80 грн. однак у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем не має можливості сплатити вказану суму одноразово. З огляду на це просив надати йому можливість сплачувати заборгованість щомісячно у розмірі 2845,23 грн. із зобов`язанням повністю погасити заборгованість до 26 листопада 2022 року. Згідно з Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у ВНЗ, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261, 26 листопада 2021 року між [PERSON] та Національною академією внутрішніх був укладений Договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ (далі - Договір розстрочення). Згідно п. 1.1 Договору розстрочення, Навчальний заклад надає Особі розстрочку сплати суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у розмірі 34142,80 грн., а Особа зобов`язується сплатити заборгованість протягом одного року з дня підписання цього Договору. Проте, відповідно довідки про стан відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, станом на 27 січня 2023 року [PERSON] відшкодував зазначені витрати не в повному обсязі. Нарахована сума фактичних витрат становить 34142,80 грн, з яких сплачено 5692,00 грн., у зв`язку з чим заборгованість складає 28450,80 грн. Тому, відповідач не сплатив коштів у передбачений договором строк, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року № 901-VIII вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції. Згідно з пунктом 3,4 розділу 1 Статуту Національної академії внутрішніх справ, цей заклад є державним закладом вищої освіти зі специфічними умовами навчання, який належить до сфери управління МВС України. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII). Частиною 1 ст. 1 Закону № 580-VIII встановлено, що Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відповідно до положень ч. 1 ст. 72 Закону № 580-VIII професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності. Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону № 580-VIII підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону № 580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (ч. 5 ст. 74 цього Закону). Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 (далі - Порядок № 261). Пунктом 2 Порядку № 261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС. При цьому, згідно із положеннями п. 3 Порядку №261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. За змістом приписів пунктів 4 та 5 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася. Згідно п. 6 Порядку № 261 особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. Відповідно до Договору про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ від 26 листопада 2021 року, укладеного між Національною академією внутрішніх справ та [PERSON] , останньому було надано розстрочку сплати суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у розмірі 34142,80 грн, а Відповідач зобов`язався сплатити заборгованість протягом одного року з дня підписання цього договору. Відповідно до п. 2.1 вищевказаного Договору відповідач зобов`язувався погашати суму заборгованості не пізніше 10-го числа кожного місяця рівними частинами починаючи з місяця, наступного за місяцем в якому укладено Договір Згідно з п. 4.3 вищевказаного Договору цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до повного погашення розстрочених сум заборгованості, за винятком випадків дострокового розірвання такого Договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 29195,45 грн., в тому числі вартість витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у розмірі 28450,80 грн з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 571,61 грн та 3% відсотків річних від простроченої суми, що складає 173,04 грн. Судом встановлено, що на виконання вимог Порядку №261 позивачем були здійснені розрахунки фактичних витрат, пов`язаних з утриманням відповідача навчальному закладі. У свою чергу, жодного заперечення щодо визначених сум, Відповідачем не зазначено. Відповідно до п. 8 Порядку №261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до п. 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] не відшкодував витрати, пов`язані з розстроченням суми відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії внутрішніх справ, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 28450,80 грн, яка не сплачена. Доказів її погашення до суду не подано. Відтак, враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача грошових коштів (фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням в розмірі 28450,80 грн. Стосовно відшкодування грошових коштів у розмірі 744,65 грн. в тому числі з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 571,61 грн. та 3% річних від простроченої суми, що складає 173,04 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковий до виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши вказаний розрахунок заборгованості, наданий позивачем, судом встановлено правильність здійсненого нарахування за період з 27 листопада 2022 року по 08 лютого 2023 року, а тому суд покладає його в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за правильними формулами та з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав умов договору про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 29195,45 грн. з яких: 28450,80 грн заборгованість пов`язана з утриманням у навчальному закладі; 571,61 грн інфляційне збільшення боргу; 173,04 грн. 3% річних від несплаченої заборгованості. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved