Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 2008 року позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] , 2009 року народження та донька [PERSON] , 2012 року народження. На теперішній час до суду подано заяву про розірвання шлюбу. Позивачка зазначає, що діти перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча є працездатною особою та інших утриманців не має. Крім того, старша дитина навчається у відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» за денною формою навчання за кошти фізичних осіб. Оплату за навчання здійснює позивачка. За таких обставин позивачка просить стягнути аліменти в примусовому порядку. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 15.01.2026 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідач подав відзив (а.с.28-30), у якому частково визнав позовні вимоги. Не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його доходу. У відзиві зазначив, що належним чином утримує неповнолітніх дітей, піклується про них, при цьому діти проживають разом із батьками у спільному житловому будинку, який є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Вказав, що щомісяця надає позивачці готівкою 10 000,00 грн на утримання дітей, а також сплачує 1/2 частину витрат на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до щомісячних рахунків. Крім того, за усною домовленістю з позивачкою він сплачує половину вартості навчання сина. Також зазначив, що як він, так і позивачка мають у власності транспортні засоби. У зв`язку з воєнним станом відповідач втратив постійне місце роботи та змушений працювати на тимчасових роботах. Ухвалою суду від 09.02.2026 розгляд справи відкладено з метою надання позивачу можливості подати відповідь на відзив. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що з 30.08.2008 позивач та відповідач перебувають в шлюбі (а.с.10). Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.8) та [PERSON] , [INFO] (а.с.9). [PERSON] , [PERSON] та їх неповнолітні діти зареєстровані на [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с.34). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку за указаною адресою. зареєстровано на [PERSON] (а.с.35-38). У власності [PERSON] є транспортний засіб - Renault Megan Scenic нз [NUMBER] (а.с.32). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником автомобіля Mersedes-Benz Vito110D нз [NUMBER] (а.с.33). Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, з вересня 2022 року відсутні відомості про суми фактичного заробітку/доходу [PERSON] (а.с.39-43). Згідно довідки №9 від 08.01.2026 [PERSON] навчається у відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» за денною формою навчання за кошти фізичних осіб. Термін закінчення навчання - 31.01.2028 (а.с.11). Відповідно платіжних інструкцій [PERSON] оплачує навчання дитини - [PERSON] у коледжі (а.с.12-17). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов`язку батьків утримувати дітей та його виконання. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (частина 2 статті 183 СК України). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобов`язана утримувати дітей та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову з 13.01.2026 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 331,20 грн.

Outcome: partial