Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, та в обґрунтування вимог вказав, що 22.07.2016 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена Угода №С02.173.75934 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка разом з Тарифами та Договором комплексного банківського обслуговування є публічним договором та договором приєднання. На підставі цього [PERSON] отримала від банку на відкритий ним поточний рахунок кредитні кошти в сумі 48000,00 грн та здійснювала користування ними. Через невиконання повною мірою своїх зобов`язань за договором у відповідача перед банком утворилася заборгованість в сумі 189739,04 грн, яка складається з 73257,71 грн основного боргу та 116481,33 грн заборгованості за відсотками. Останній платіж відповідач здійснила 25.07.2019 та з того часу погашення заборгованості не здійснювала. 16.11.2023 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладений договір факторингу №16/11-23, за яким ТОВ «ФК «СОНАТІ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Угодою № С02.173.75934 від 22.07.2016. 29.12.2023 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладений договір факторингу №29/12-23, за яким ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Угодою № С02.173.75934 від 22.07.2016. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до Договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» станом на 16.11.2023 набуло права вимоги до відповідача на суму 189739,04 грн. З дня відступлення прав вимоги банком ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань та не змінювали умови угоди в односторонньому порядку. На суму заборгованості 189739,04 грн відповідно до ст.625 ЦК України позивачем нараховані інфляційні втрати у розмірі 38765,17 грн, а також три проценти річних у розмірі 14285,01 грн, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості 242789,22 грн разом з судовими витратами. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. В наданій заяві зазначив про згоду на ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченому ЦПК України, відзиву та/або будь-яких клопотань від неї не надходило. Від представника відповідача адвоката Дроздової Т.Л. 17.03.2025 та 05.08.2025 надходили клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а 03.09.2025 заява про відкладення розгляду справи для надання відзиву, але після цього відзив суду не наданий, представник відповідача до судових засідань не з`являлася. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Справа перебувала в провадженні іншого складу суду та 02.07.2025 була повторно автоматично розподілена на підставі розпорядження керівника апарату суду №550 від 02.07.2025. Ухвалою суду від 18.07.2025 справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 03.09.2025, яке відкладалося через неявку відповідача. Ухвалою суду від 13.10.2025 у справі закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 10.12.2025. Через неявку відповідача розгляд справи відкладений на 03.03.2026. В судовому засіданні 03.03.2026 у зв`язку з повторною неявкою відповідача, що повідомлялася належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлене, що 22.07.2016 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] була підписана Угода №С02.173.75934 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.3.1 Угоди), ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання Угоди, становить 48000,00 грн (п.3.2). Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних (п.3.3). Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією здійснюється згідно умов Договору, Типового графіку та Розрахунку сукупності вартості кредиту, а також тарифів, які розміщені на сайті Банку (п.4). Підписана сторонами Угода разом з Тарифами та Договором комплексного банківського обслуговування є публічним договором та договором приєднання. Підписом Довідки-повідомлення від 22.07.2016 [PERSON] підтвердила, що банк до підписання кредитного договору надав їй в письмовій формі інформацію про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту, зокрема: сума кредиту 48000,00 грн, термін користування кредитом 12 місяців, сума щомісячного платежу 1066,00 грн, орієнтовна річна процентна ставка 58,70%, абсолютне значення подорожчання кредиту в рік 2736,00 грн. Згідно з випискою про рух коштів за рахунком [PERSON] за період з 22.07.2016 по 16.11.2023 відповідач активно користувалася кредитними коштами, періодично здійснюючи часткове погашення заборгованості, але повною мірою свої зобов`язання перед банком не виконала. Як підтверджене Довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором №С02.173.75934 від 22.07.2016, станом на 16.11.2023 її заборгованість за основним боргом становить 73257,71 грн, за відсотками 116481,33 грн. 16.11.2023 між ПАТ «Ідея Банк та ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладено договір факторингу №16/11-23, за яким до ТОВ «ФК «СОНАТІ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Угодою №С02.173.75934 від 22.07.2016. 29.12.2023 між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №29/12-23, за яким до ТОВ «САНФОРД перейшло право грошової вимоги до відповідача за Угодою №С02.173.75934 від 22.07.2016. За витягом з реєстру боржників №1 до Договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права вимоги до відповідача в розмірі 189739,04 грн, з яких 73257,71 грн заборгованість за основним боргом; 116481,33 грн заборгованість за відсотками. З дня відступлення банком права вимоги ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювали додаткових нарахувань та не змінювали умови угоди в односторонньому порядку. Разом з тим на зазначену суму боргу відповідно до ст.625 ЦК України позивачем нараховані за період з 23.08.2019 по 23.02.2022 інфляційні втрати у розмірі 38765,17 грн, а також три проценти річних у розмірі 14285,01 грн, обґрунтований розрахунок яких наданий позивачем. Доказів на спростування заборгованості, контррозрахунку заборгованості за сумою основного боргу, за відсотками, а також контррозрахунку нарахованих штрафних санкцій відповідачем суду не надано. V. Оцінка суду За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за укладеним договором. Приписами ч.2 ст.615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За змістом ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як унормовують статті 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 1077 ЦК України визначає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлене, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за кредитним договором №С02.173.75934 від 22.07.2016, укладеним між позичальником [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за Кредитним договором в добровільному порядку не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично використаної суми кредитних коштів в розмірі 73257,71 грн з нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом в сумі 116481,33 грн. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 73257,71 грн заборгованості за тілом кредиту. Статтею 625 ЦК унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за межами строку дії кредитного договору ґрунтуються на положеннях ч.2 ст.625 ЦК України та підлягають задоволенню, оскільки відповідач дійсно протягом тривалого часу не сплачувала заборгованість за кредитним договором ні первісному кредитору, ні його правонаступникам. Строк нарахування індексу інфляції та 3% річних позивач обмежив датою введення воєнного стану у країні, розрахунок індексу інфляції відповідає показникам інфляції в Україні, наявним у відкритих джерелах протягом зазначеного позивачем періоду. Таким чином, суми штрафних санкцій за наданим позивачем розрахунком за період з 23.08.2019 по 23.02.2022 в розмірі 38765,17 грн інфляційних страт та 14285,01 грн 3% річних мають бути також стягнуті з відповідача на користь позивача. Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості загальною сумою 242789,22 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Судові витрати у справі складаються з судового збору 2913,47 грн та витрат на правничу допомогу 5200,00 грн. Судовий збір в силу ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 2913,47 грн. Що стосується витрат на правничу допомогу в сумі 5200,00 грн, на підтвердження яких позивачем надані відповідні докази, суд вважає, що вказані витрати також мають бути стягнуті з [PERSON] в порядку ст.137 ЦПК України, оскільки факт отримання позивачем професійної правничої допомоги документально підтверджений, сума витрат є співмірною зі складністю справи, ціною позову, відповідає критерію реальності таких витрат та принципу розумності. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved