Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

19 січня 2026 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 05 січня 2023 року Очаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 2.. Посилаючись на те, що, одруження з відповідачем виявилось невдалим, він проявляє до неї неповагу, не надає ніякої матеріальної допомоги, сімейні стосунки між ними припинилися, сумісне господарство не ведеться понад півроку, вони втратили почуття взаємної поваги та любові, фактично шлюб між ними розпався та подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, позивачка просила розірвати шлюб між ними та відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 січня 2023 року Очаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 2. Зазначений факт підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 квітня 2023 року (а.с. 4). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися через втрату почуття взаємної поваги та любові між подружжям. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 1331 грн. 20 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved