Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

28.11.2025 від представника ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТР" через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 75994911 у розмірі 4 916 грн 95 коп., з яких: 1 460 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 3 456 грн 95 коп. - заборгованість за відсотками; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 2 422 грн 40 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4 500 грн 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.08.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір позики № 75994911 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). За умовами договору відповідач отримала 1 460 грн 00 коп. на строк 29 днів, проценти визначені у розмірі 1.99% в день. Договір було підписано в електронному вигляді. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 3AcPeYFJzt, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO] ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Кредитодавцем ідентифіковано, Позичальник/Відповідач: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] та електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи/одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання договорів, а саме підпис 3AcPeYFJzt - 02.08.2021 08:34:00. Відповідно до п. 5.2. договору позики № 75994911, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації, йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. (Правила про надання грошових коштів у позику від 14.05.2021 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) - додаються). Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 29 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або авто пролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Кредитодавець свої зобов`язання за договором № 75994911 укладеним 02.08.2021 з [PERSON] виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в порядку та на умовах передбачених договором. В подальшому, 21.12.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" укладено договір факторингу № 2112, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія управління активами" набуло право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями по договору позики № 75994911 від 02.08.2021. 31.03.2023 між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та позивачем укладено договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями по договору позики № 75994911 від 02.08.2021. Відповідач зобов`язання за договором позики № 75994911 від 02.08.2021 належним чином не виконала у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 4 916 грн 95 коп., яка складається з: 1 460 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 3 456 грн 95 коп. - заборгованість за відсотками. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.12.2025 позовна заява була залишена без руху. 15.12.2025 представник позивача Ткаченко Ю. О. надіслала заяву про виправлення недоліків позовної заяви, де зазначила, що під час формування поштового відправлення на сайті АТ "Укрпошта" позивачем було виявлено, що вулиця Захисників України в селищі Зідьки Чугуївського району Харківської області, відсутня. Отже, позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками на електронну пошту відповідача: omelchenkokate09@gmail.com. 16.12.2025 представник позивача Ткаченко Ю. О. надіслала клопотання про долучення доказів, а саме скриншотів щодо відправлення позовної заяви з додатками в електронному вигляді. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.12.2025 позовну заяву про стягнення суми залишено повторно без руху у зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України. 23.12.2025 представник позивача Ткаченко Ю. О. надіслала до суду заяву про усунення недоліків, в якій просила долучити до матеріалів справи доказ надсилання відповідачу копій поданих до суду документів за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23.12.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 23.01.2026. 23.01.2026 у зв`язку з першою неявкою відповідача, судовий розгляд відкладено до 03.03.2026. 03.03.2026 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Ткаченко Ю. О. надіслала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] не повідомила про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якої не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого представники позивача не заперечували і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними договору позики № 75994911 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 02.08.2021, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору позики № 75994911 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 02.08.2021), довідки про ідентифікацію, Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" затвердженими наказом директора ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" № 14/05/2021 від 14.05.2021, підтверджується, що 02.08.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] був укладений договір позики № 75994911, за умовами якого [PERSON] отримала 1 460 грн 00 коп., на строк 29 днів (до 31.08.2021), зі стандартною процентною ставкою 1.99% в день, відсоткова ставка за понадстрокове користування позикою (її частинами) - 2,70%. Договір містить електронний підпис [PERSON] в якості позичальника. (а. с. 14, 15, 18 зворот - 29). Право вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до [PERSON] щодо повернення заборгованості за договором позики № 75994911 від 02.08.2021 підтверджується: договором факторингу № 2112 укладеним 21.12.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами", актом прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 2112 від 21.12.2021, актом прийому-передачі Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді за Договором факторингу № 2112 від 21.12.2021, реєстром прав вимог № 4 від 21.12.2021, актом звірки взаємних розрахунків за Договором факторингу № 2112; договором факторингу № 310323-ФМ укладним 31.03.2023 між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", актом прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023, актом прийому-передачі Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді за Договором факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023, реєстром боржників від 31.03.2023, актом звірки за Договором факторингу № 310323-ФМ від 31.03.2023 (а. с. 30-45). Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 75994911 від 02.08.2021, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 4 916 грн 95 коп., яка складається з наступного: 1 460 грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 3 456 грн 95 коп. - заборгованість за відсотками (а. с. 7-9). Відповідно до статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно статті 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 Цивільного кодексу України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України передбачено, що разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] договору позики № 75994911, та подальшим укладанням договорів факторингу, за умовами яких позивач набув право грошової вимоги до відповідача, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитними договорами, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунки, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 укладеного між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та адвокатом Ткаченко Ю. О.; акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; Витягу з акту №2-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 01.10.2025 за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579939274.1 від 15.10.2025 (а. с. 46 - 51 зворот). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача 2 422 грн 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 4 500 грн 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: approved