Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] , в особі представника, адвоката Богданчук Олександри Володимирівни звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживав та був зареєстрований її онук позивач [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до складу якої, увійшли: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований у 1986 році, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 64,2 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м, який складається з приміщень: коридор 4,4 кв.м, житлова 16,8 кв.м, житлова 12,7 кв.м, кухня 14,4 кв. м, кладова 5,9 кв.м, веранда 10,0 кв.м; господарські будівлі та споруди: (літера а) веранда, (літера а1) ганок, (літера Б) сарай, (літера Г) сарай, (літера Д) літня кухня, (літера Дпід) погріб, (літера Н) вхід в погріб, (літера Ж) сарай, (літера З) навіс, (літера Л) вбиральня, № 1 криниця, № 2 ворота з хвірткою, № 3 огорожа; - земельна частка (пай) яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія КВ № 0183471. Право на земельну частку (пай) видано громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Світанок» Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] на підставі рішення Макарівської РДА від 06 червня 1997 року № 186, розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого 24 червня 1997 року. Сертифікат зареєстровано 02 липня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 0180. Оскільки позивач постійно мешкав та був зареєстрований разом із спадкодавцем, а тому є таким, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті його бабусі. Однак, у зв`язку із втратою зазначеного Сертифіката на право на земельну часту (пай) та відсутності в Реєстрі речових прав на нерухоме майно документів, які посвідчують право власності спадкодавця на зазначений житловий будинок, приватний нотаріус надав роз`яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутися до суду. Суд ухвалою від 12 листопада 2025 року позов [PERSON] прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 12 грудня 2025 року. Встановив відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Суд ухвалою від 12 грудня 2025 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02 лютого 2026 року. Розгляд справи відкладений на 03 березня 2026 року через перебування головуючої судді Сініциної О.С. звільнена від роботи у зв`язку із непрацездатністю. Від представника позивача адвоката Богданчук О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Представник Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області подавав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з наведеним суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. Позивач є онуком [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача [NUMBER] , виданого с. Грузьке сільською радою Макарівського району Київської області від 14 серпня 1981 року, актовий запис № 13 та копією повторного Свідоцтва про народження [PERSON] (мати позивача) [NUMBER] виданого Гружчанською сільською радою Макарівського району Київської області від 12 вересня 2002 року, актовий запис № 24. [PERSON] померла [INFO] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Гружчанською сільською радою Макарівського району Київської області від 08 січня 2004 року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до складу якої, увійшли: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 64,2 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м, який складається з приміщень: коридор 4,4 кв.м, житлова 16,8 кв.м, житлова 12,7 кв.м, кухня 14,4 кв. м, кладова 5,9 кв.м, веранда 10,0 кв.м; господарські будівлі та споруди: (літера а) веранда, (літера а1) ганок, (літера Б) сарай, (літера Г) сарай, (літера Д) літня кухня, (літера Дпід) погріб, (літера Н) вхід в погріб, (літера Ж) сарай, (літера З) навіс, (літера Л) вбиральня, № 1 криниця, № 2 ворота з хвірткою, № 3 огорожа; - земельна частка (пай) яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія КВ № 0183471. Право на земельну частку (пай) видано громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Світанок» Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] на підставі рішення Макарівської РДА від 06 червня 1997 року № 186, розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого 24 червня 1997 року. Сертифікат зареєстровано 02 липня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 0180. Згідно із довідкою старости Гружчанського старостинського округу Бишівської сільської ради № 366 від 15 вересня 2025 року, вбачається, що в результаті проведення розподілу та виділення в натурі земельних часток (паїв) із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Світанок» власниці земельної частки (паю) [PERSON] виділено в натурі земельну ділянку № [NUMBER] згідно із схемою розподілу земельних ділянок. Зі змісту довідки старости Гружчанського старостинського округу Бишівської сільської ради № 367 від 15 вересня 2025 року, встановлено, що [PERSON] до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] на день її смерті, за вказаною адресою мешкав та був зареєстрований її онук [PERSON] . Так, позивач є спадкоємцем за законом після смерті [INFO] своєї бабусі. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має, що підтверджується витягами зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30 вересня 2025 року № витягу 82711206 та 30 вересня 2025 року № 82711189, сформованого приватним нотаріусом Бучанського нотаріального округу Київської області Середюком О.П. Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Середюк О.П. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно (лист приватного нотаріуса Середюка О.П. від 30 вересня 2025 року № 192/01-16). Відповідно до Виписки з погосподарської книги Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області № 7 за 2020-2025 роки від 15 вересня 2025 року № 368 встановлено, що головою домогосподарства, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно із копії технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 03 вересня 2025 року, до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 64,2 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м, який складається з приміщень: коридор 4,4 кв.м, житлова 16,8 кв.м, житлова 12,7 кв.м, кухня 14,4 кв. м, кладова 5,9 кв.м, веранда 10,0 кв.м; господарські будівлі та споруди: (літера а) веранда, (літера а1) ганок, (літера Б) сарай, (літера Г) сарай, (літера Д) літня кухня, (літера Д під) погріб, (літера Н) вхід в погріб, (літера Ж) сарай, (літера З) навіс, (літера Л) вбиральня, № 1 криниця, № 2 ворота з хвірткою, № 3 огорожа. Факт втрати Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії КВ №0183180, виданий 24 червня 1997 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації від 06 червня 1997 року № 186 та зареєстрований 02 липня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0180 на ім`я [PERSON] підтверджується оголошенням в газеті «Макарівські вісті» від 19 вересня 2025 року № 38. Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів (статті 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із статтями 15-16 Цивільного кодексу України, кожна особа має прав на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, якщо він не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, шляхом визнання права. Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України). Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 Цивільного кодексу України). Статтею 392 Цивільного кодекс України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи встановлені судом обставини справи, що [PERSON] є такими, що прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] , [INFO] , однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити у повному обсязі. Судові витрати з відповідача не стягуються за клопотанням позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved