Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Як вказує у позовній заяві позивачка, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 вересня 2018 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя, спільне подружнє життя припинено з травня 2025 року, у зв`язку з чим, просить розірвати даний шлюб. У судове засідання позивачка не з`явилася, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу реєстрації. У зв`язку з цим, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 вересня 2018 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого того ж дня, серії [NUMBER] (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивачки. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони разом не проживають з травня 2025 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивачка наполягає на розлученні, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити « [PERSON] », оскільки таке вона змінювати не бажає. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved