Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивача звернулася з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №30.03.2020-010000713 від 30.03.2020р. у сумі 10 720 грн. Позов мотивований тим, що 30.03.2020р. між ТОВ ''Споживчий Центр'' та [PERSON] (далі відповідач) укладено кредитний договір №30.03.2020-010000713 від 30.03.2020р (далі договір), відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 7 000 грн, строк користування кредитом за умовою ''Короткий кредит'' 14 календарних днів з дати отримання, строк користування кредитом за умовою ''Довгий кредит'' 28 календарних днів з дати отримання, проценти за умовою ''Короткий кредит'' 1 960 грн, що становить 28 % в процентному значенні, проценти за умовою ''Довгий кредит'' 3 920 грн, що становить 56 % в процентному значенні. 09.10.2024р. між ТОВ ''Споживчий Центр'' та ТОВ ''Новий колектор'' укладено договір факторингу № СЦ-091024-14, відповідно до якого ТОВ ''Новий колектор'' отримав право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, а тому має заборгованість у розмірі 10 720 грн, з яких 7 000 грн тіло кредиту, 3 720 грн відсотки. Ухвалою суду від 29.01.2026р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У позовній заяві представник позивача просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. 02.03.2026р. відповідач надав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує відносно позовних вимог, просить судове засідання провести без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1, ч.3, ч.4, ч.5 ст.11 Закону України ''Про електронну комерцію'' пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п.п.6,12 ч.1 ст.3 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з ч.12 ст.11 Закону України ''Про електронну комерцію'' електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст.12 Закону України ''Про електронну комерцію'' визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України ''Про електронний цифровий підпис'', за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 30.03.2020р. між ТОВ ''Споживчий Центр'' та [PERSON] укладено кредитний договір №30.03.2020-010000713 від 30.03.2020р., відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 7 000 грн, строк користування кредитом за умовою ''Короткий кредит'' 14 календарних днів з дати отримання, строк користування кредитом за умовою ''Довгий кредит'' 28 календарних днів з дати отримання, проценти за умовою ''Короткий кредит'' 1 960 грн, що становить 28 % в процентному значенні, проценти за умовою '' Довгий кредит'' 3 920 грн, що становить 56 % в процентному значенні. 30.03.2020р. ТОВ ''Споживчий Центр'' перерахував на картковий рахунок відповідача кредит у сумі 7 000 грн, що відповідно до роздруківки ТОВ ''Споживчий Центр''. 09.10.2024р. між ТОВ ''Споживчий Центр'' та ТОВ ''Новий колектор'' укладено договір факторингу № СЦ-091024-14, відповідно до якого ТОВ ''Новий колектор'' отримав право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, а тому має заборгованість у розмірі 10 720 грн, з яких 7 000 грн тіло кредиту, 3 720 грн відсотки, що відповідно до довідки про розмір простроченої заборгованості за договором та відомостей з реєстру боржників за договором. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем за вказаним договором. Навпаки, відповідач надав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує відносно позовних вимог. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 622,40 грн.

Outcome: approved