Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

01 вересня 2025 року представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Луценко Ю.С. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 17 лютого 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1350-3105 (далі за текстом кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 8500,00 гривень; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; знижена % ставка 2,50 %; стандартна % ставка 2,50 %. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем і відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачеві. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач порушила умови вказаного кредитного договору, у повному обсязі кредит не повернула, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 14 липня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 72250 гривень, у тому числі: 8500,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 63750,00 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, кредитодавцем застосовано до позичальника програму лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткове списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами в загальній сумі 29750,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 42500,00 грн. Саме тому представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просив стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину в сумі 42500,00 гривень, з яких: 8500,00 грн простроченої заборгованості за кредитом; 34000,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2025 року відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 02 грудня 2025 року, установлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов, а позивачеві відповіді на відзив. Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року відкладено розгляд справи до 24 лютого 2026 року задля здійснення повторного виклику відповідача в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, разом із позовом подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , яка була належним чином повідомленою судом про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на адресу останнього відомого зареєстрованого місця проживання, яке також збігається із місцем проживання [PERSON] , указаним у кредитному договорі, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалася, жодних заяв чи клопотань до суду не подала. Поштові конверти із судовими повістками про виклик повернулися на адресу суду без вручення із зазначенням причин повернення: «За закінченням терміну зберігання». Крім того, судові повістки про виклик до суду разом із доданими документами були надіслані судом на адресу електронного пошти [PERSON] , яка вказана нею у кредитному договорі, а також вказана відповідачем у позовній заяві. Тобто судом були вжиті всі можливі заходи щодо повідомлення відповідача [PERSON] про дату, час та місце проведення судових засідань у даній справі. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» (№ 12307/16) визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 24 лютого 2026 року ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані позивачем докази, суд робить нижченаведений висновок. Судом установлено, що 17 лютого 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем [PERSON] укладений в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1350-3150 (далі кредитний договір) (а. с. 11-18). Указаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 8500,00 гривень (п. 2.3 кредитного договору); дата видачі кредиту 17.02.2024 (п. 2.3. кредитного договору); строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (п. 4.12. кредитного договору). Дата повернення (виплати) кредиту: 12.12.2024 (п. 4.12); базовий період складає 30 календарних днів (п. 4.8. кредитного договору). Відповідно до п. 4.10 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи від дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промоставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою). Згідно з п. 4.6 кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем і відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачеві (розділ 3 кредитного договору). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом установлено, що відповідач, порушивши умови кредитного договору, своєчасно, у порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено: - договором про відкриття кредитної лінії № 1350-3105 від 17 лютого 2024 року, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С1941 (а. с. 11-18); - повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 15 липня 2025 року № 7/13064 про успішне перерахування від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через платіжну систему Easypaу коштів у сумі 8500,00 грн за договором № 1350-3105 від 17 лютого 2024 року (а. с. 30); - довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1350-3105 від 17 лютого 2024 року, [PERSON] , дата платежу: 17.02.2024, тип операції: видача кредиту, платіжна система Easypaу, сума платежу 8500,00 грн (а. с. 31). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1350-3105 від 17 лютого 2024 року станом на 14.07.2025 відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 72250 грн, з яких: основний борг 8500 грн, нараховані відсотки 63750 грн (а. с. 32-34). Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що кредитний договір № 1350-3105 від 17 лютого 2024 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував доводи позивача щодо укладення вищевказаного кредитного договору, кредитний договір не визнано недійсним в судовому порядку, а, отже, він є діючим та породжує зобов`язання, які підлягають виконанню сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, позивач із застосуванням до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме, частково списавши заборгованість за нарахованими процентами, у поданому позові просить стягнути з відповідача не всю суму кредитної заборгованості, а її частину, а саме: 8500,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом; 34000,00 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а всього 42500,00 гривень. Установивши вищевказані обставини, ураховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд робить висновок, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 8500,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами, суд виходить з того, що позивач, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими процентами в сумі 42500,00 грн. Відповідно до статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. П. 4.10. кредитного договору № 1350-3105 від 17 лютого 2024 року передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за стандартною процентною ставкою, яка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору). Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, убачається, що в період з 17 лютого 2024 року по 12 грудня 2024 року (300 календарних днів), тобто в межах строку кредитування, відповідачеві нараховувалися проценти за кредитним договором за процентною ставкою 2,50% за кожен день користування кредитом. Однак, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким, зокрема, було доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» новими частинами. Так частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Указана норма законодавства була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Оскільки договір кредитної лінії № 1350-3105 укладений між сторонами 17 лютого 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» (в частині обмеження розміру денної процентної ставки), то в ньому повинні бути враховані положення чинного на момент укладення договору законодавства щодо максимального розміру денної процентної ставки, яка не може перевищувати 1 % в день. А тому відповідні умови договору щодо нарахування процентів у розмірі 2,50 % в день є нікчемними, оскільки відсоткова ставка, встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору. Тому суд з урахуванням умов договору та норм чинного на час виникнення правовідносин законодавства, що встановлюють максимальний розмір денної процентної ставки (не може перевищувати 1 % у день), уважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості [PERSON] за процентами. Так, виходячи із суми кредиту у розмірі 8500 грн, процентної ставки у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом та строку кредитування тривалістю 300 днів, заборгованість відповідача по відсотках за договором кредитної лінії № 1350-3105 від 17.02.2024 становить 25500 грн (8500,00 грн * 1%*300 кал. днів). Суд уважає, що саме такий розмір відсотків підлягає стягненню з відповідача. Таким чином заборгованість відповідача за договором кредитної лінії № 1350-3105 від 17.02.2024 складає 34000 гривень, з яких: 8500,00 гривень заборгованість за кредитом, 25500 гривень заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За таких обставин суд робить висновок про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № 1350-3105 від 17.02.2024 у сумі 34000 гривень, з яких: 8500 гривень заборгованість за кредитом, 25500 гривень заборгованість за нарахованими процентами. Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір відповідно до задоволеної частини позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1937,92 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 80 %).

Outcome: partial