Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

10 червня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101708158532847 від 17 лютого 2024 року у розмірі 10049 грн. 26 коп., станом на 10 червня 2025 року, та судові витрати по справі у розмірі 2422 грн. 40 коп. В позовній заяві зазначав, що 17 лютого 2024 року між акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та відповідачкою був укладений кредитний договір №АВН0СТ155101708158532847, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК». Відповідно до укладеного договору позивач надав відповідачці кредит в розмірі 5500 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 % на рік. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідачка не виконувала його умови та не своєчасно сплачувала кредитні платежі, через що станом на 10 червня 2025 року за нею утворилася загальна заборгованість у розмірі 10049 грн. 26 коп., просив стягнути з відповідачки на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму клопотанні, поданому разом із позовною заявою, просив справу розглянути без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про його час та місце повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Ухвалою суду від 17 липня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом було встановлено, що 17 лютого 2024 року між акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №АВН0СТ155101708158532847, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК», з умовами якої була ознайомлена. Відповідно до договору Банк зобов`язався надати позичальнику, тобто відповідачці, кредит на споживчі цілі у розмірі 5500 грн. строком на 36 місяців. За користування кредитом позичальник зобов`язана сплачувати Банку також проценти у розмірі 85,00 % річних. Пунктом 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» визначено, у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв`язку з чим, станом на 10 червня 2025 року за нею утворилася заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101708158532847 від 17 лютого 2024 року в розмірі 10049 грн. 26 коп., яка складається з наступного: 5169 грн. 06 коп. заборгованість за тілом кредиту; 4343 грн. 97 коп. заборгованість за відсотками; 536 грн. 23 коп. - заборгованість за пенею. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідачки на користь Банка в повному об`ємі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в сумі 2422 грн. 40 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved