Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором від 20.02.2019 р. в розмірі 26098,26 гривень, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 20.02.2019 року між АТ «Альфа- Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 491000537, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 18300,14 грн. строком на 60 місяців. АТ «Альфа-Банк» повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит в сумі 17144,28 грн., відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 23.02.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 26098,26 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 17144,28 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 7325,73 грн. 22.02.2021 р. між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ !ФК ФОРТ». 23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого ТВ «ФК ФОРТ» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право вимоги в тому числі і до відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 26.12.2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надана заява про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим в законному порядку місцем проживання (реєстрації). Поштова кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд, за згодою позивача, розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 20.02.2019 року між АТ «Альфа- Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 491000537, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 18300,14 грн. строком на 60 місяців. Процентна ставка 30%, фіксована. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 23.02.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 26098,26 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 17144,28 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 7325,73 грн., заборгованості по штрафним санкціям в розмірі 1628,25 грн. 22.02.2021 р. між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ !ФК ФОРТ». Відповідно до реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за договорами до договору факторингу ТОВ «ФК ФОРТ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 26098,26 грн. 23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого ТВ «ФК ФОРТ» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право вимоги в тому числі і до відповідача [PERSON] . Відповідно до реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за договорами до договору факторингу ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 26098,26 грн. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно зі ст. ст.526,530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ч. 1ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У порушення зазначених норм законодавства та умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з порушенням зобов`язань за Кредитним договором відповідач станом на 23.02.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 26098,26 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 17144,28 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 7325,73 грн., заборгованості по штрафним санкціям в розмірі 1628,25 грн. За правилами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. З огляду на вищевказане, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором від 20.02.2019 р. у розмірі 26098,26 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 17144,28 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 7325,73 грн., заборгованості по штрафним санкціям в розмірі 1628,25 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України за результатами судового розгляду між сторонами підлягають розподілу судові витрати. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (до яких належать витрати на професійну правничу допомогу). Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved