Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» 28.11.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Документ сформований в системі «Електронний суд». Позовна заява обґрунтована тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 31.01.2025 укладено кредитний договір (оферти) № 29.01.2025-100002517, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 12000 грн строком на 217днів. Позивач вказував, що відповідно до договору від 31.01.2025 відповідачем [PERSON] отримано кредитні кошти у розмірі 12000 грн, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на час звернення позивача з позовом утворилась заборгованість у розмірі 39840 грн, з яких тіло кредиту 12000 грн, проценти 18600 грн, комісія 1080 грн та 2160 грн, неустойка 6000 грн В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 31.01.2025-100002517 від 29.01.2025 у розмірі 39840 грн, понесені судові витрати за сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01.12.2025 відкрито провадження в справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 15.12.2025 до суду подав відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що позовні вимоги визнає частково, в частині вимог про стягнення суми кредиту в розмірі 12000 грн. Щодо решти вимог вважає, що до позову не додано обґрунтованого розрахунку заборгованості. Зазначав, що має статус військовослужбовця, учасника бойових дій, на нього розповсюджуються норми частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Просив суд позовні вимоги задовольнити частково, стягнути заборгованість за договором в розмірі 12000 грн. Позивач 22.12.2025 подав до суду відповідь на відзив, де зазначив, що відповідач не підтвердив належними доказами статус військовослужбовця, а розрахунок заборгованості здійснених в межах законодавства. Позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] 26.12.2026 подав до суду заперечення та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків, комісій та штрафних санкцій. Позивач звертався до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] 31.01.2025 укладено кредитний договір (оферти) № 29.01.2025-100002517, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 12000 грн строком на 217 днів. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, позивач рахує заборгованість за договором у розмірі 39840 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000 грн., по процентам в розмірі 18600 грн, комісія в сумі 1080 грн та 2160 грн, неустойка 6000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідач всупереч умов кредитного договору порушив умови кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, не виконав в повному обсязі грошові зобов`язання перед позивачем за договором. Тому суд приходить до висновку, що заборгованість за договором підлягає стягненню. При вирішенні питання про розмір заборгованості судом враховано наступне. Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Відповідачу [PERSON] надано статус учасника бойових дій. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що на відповідача розповсюджуються норми частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача сум заборгованості за кредитом в межах суми тіла кредиту в сумі 12000 грн. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку частковим задоволенням позовних вимог понесенні позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial