Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26 січня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції, актовий запис (актовий запис № 30). Позов мотивує тим, що після одруження позивачка з відповідачем стали проживати в [ADDRESS] , в квартирі батьків відповідача разом із ними. Сімейне життя у них було спочатку нормальне, деколи виникали невеликі побутові сварки, але вони не доходили до серйозних проблем. В 2014 році після початку війни пара переїхала проживати спочатку в м.Харків, а пізніше переїхали в м.Львів, де знаходяться до сьогоднішнього дня. На новому місці проживання у подружжя почали псуватися відносини через різні побутові та матеріальні проблеми. Відповідач не хотів допомагати позивачці по домашньому господарству, не забезпечував сім`ю матеріально, тому на цих підставах виникали часті сварки. Позивачка вказує, що Відповідач перестав проживати із нею та в даний час живе окремо. Сімейні відносини з Відповідачем фактично припинилися, подружжя спілкується по телефону і лише про спільну доньку. Деякий час позивачка чекала та думала що [PERSON] захоче налагодити відносини, але змін ніяких не було. На даний час, Відповідач не приймає жодних мір до примирення, тому підтримання стосунків не відбувається. За таких обставин, у позивачки повністю пропали до відповідача почуття любові та поваги, їх шлюб став простою формальністю, вказує що шлюб зберегти не можливо, просить позов задоволити. Ухвалою від 10.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів направлено відповідачу засобами рекомендованого поштового зв`язку. Судова кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «закінченням терміну зберігання». Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що згідно із ч.8 ст.178, ст.280 ЦПК України, слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 26 січня 2002 року, Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції, актовий запис (актовий запис № 30) Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.03.2006, виданого Виконкомом Ювілейної селищної ради Артемівського району м. Луганська, у сторін під час шлюбу народилась донька: [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе та суперечить інтересам подружжя. У ході судового провадження примирення між сторонами не відбулось. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те, що шлюб ґрунтується на засадах добровільності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, сім`ю поновити неможливо, суд дійшов висновків про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved