Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось з позовом до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] за договорами кредиту № 05502-04/2025 від 03 квітня 2025 року та № 5241625 від 13 квітня 2025 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 03 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс груп» та відповідачем укладено кредитний договір № 05502-04/2025, із наданням фінансового кредиту у розмірі 6 000 грн. 29.07.2025 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29072025 відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс груп» відступає ТОВ «ФК ЄАПБ» права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29072025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 17 432 грн. за договором, з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 372 грн. сума заборгованості за відсотками, 5 460 грн. сума заборгованості за штрафом, 600 грн. сума комісії за видачу кредиту. У подальшому, 13 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено договір кредиту № 5241625, із наданням позики у розмірі 3 000 грн. 18.09.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18092025 відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «ФК ЄАПБ» права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 18092025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 12 360 грн. 00 коп. за договором, з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 360 грн. 00 коп. сума заборгованості по комісії, 6 000 грн. сума неустойки. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо первісними кредиторами станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Договорі позики, і таке виконання було б належним. Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Всупереч умовам Договорам кредиту та договору позики, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав своїх зобов`язань. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість загальною сумою 29 792 грн. 00 коп., яка складається із заборгованостей за: кредитним договором № 05502-04/2025 у розмірі 17 432 грн., з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 372 грн. сума заборгованості за відсотками, 5 460 грн. сума заборгованості за штрафом, 600 грн. сума комісії за видачу кредиту; та кредитним договором № 5241625 в сумі 12 360 грн. 00 коп., з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 360 грн. 00 коп. сума заборгованості по комісії, 6 000 грн. сума неустойки. Ухвалою судді від 07.01.2026 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 03 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс груп» та відповідачем укладено кредитний договір № 05502-04/2025, із наданням фінансового кредиту у розмірі 6 000 грн. 29.07.2025 року між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29072025. Відповідно до умов даного договору факторингу ТОВ «Стар Файненс груп» відступило ТОВ «ФК ЄАПБ» права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Стар Файненс груп» права вимоги до відповідача. Відповідач покладені на нього зобов`язання за даним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 17 432 грн. за договором, з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 372 грн. сума заборгованості за відсотками, 5 460 грн. сума заборгованості за штрафом, 600 грн. сума комісії за видачу кредиту. 13 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено договір кредиту № 5241625, із наданням позики у розмірі 3 000 грн. 18.09.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18092025. Відповідно до умов даного договору факторингу ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК ЄАПБ» права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до відповідача. Відповідач покладені на нього зобов`язання за даним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 12 360 грн. 00 коп. за договором, з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 360 грн. 00 коп. сума заборгованості по комісії, 6 000 грн. сума неустойки. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини перша, друга статті 639 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Доказів, які б спростовували вказані обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надав. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За вказаних обставин, враховуючи умови кредитного договору, а також те, що відповідач свої зобов`язання за ними належним чином не виконував, не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за користування ними, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню, оскільки доказів, які б спростовували розмір заборгованості за таким договором та сплату коштів за ним як позивачу, так і первісному кредитору, відповідач суду не надав.

Outcome: approved