Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою про визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Підставою позовних вимог є те, що [PERSON] [INFO] , є наймачем квартири [ADDRESS] , згідно Договору найму житла №128 від 03.07.2009. Технічна характеристика квартири викладена у «Технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] » (Інвентаризаційна справа № 651). Місце проживання зареєстровано за вказаною адресою з 09.10.2009, що підтверджується штампом у паспорті про реєстрацію місця проживання та Витягом з реєстру територіальної громади № 2025/012865538 від 04.09.2025. У вказаній квартирі [ADDRESS] в період з 01.07.2010 до 27.12.2019 тимчасово за Договором піднайму житла від 01.07.2010 проживав гр. [PERSON] , який не мав відношення до члена сім`ї Наймача. Місце проживання Відповідача у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 27.05.2011, що підтверджується штампом у паспорті [PERSON] . З п.1.1. Договору піднайму житла вбачається, що наймач надавав піднаймачу у користування житло на період його збереження за тимчасово відсутнім наймачем, що свідчить про те, що [PERSON] і [PERSON] разом не проживали і спільне господарство не вели. Тимчасова відсутність наймача була спричинена виїздом останньої на роботу за кордон. Угодою від 27.12.2019 «про розірвання договору піднайму», укладеною між Піднаймачем [PERSON] та Наймачем [PERSON] , погодженою Наймодавцем КЕВ м. Житомир Договір піднайму житла від 01.07.2010 за взаємною згодою Сторін припинено. Пунктом 1.3.8. Договору піднайму житла було визначено, що піднаймач зобов`язується звільнити займане приміщення на першу вимогу наймача або наймодавця, що і було ним зроблено згідно Угоди «про розірвання договору піднайму» від 27.12.2019. Приміщення звільнено, але піднаймач з невідомих причин з реєстраційного обліку місця проживання не знявся. Позивач, як громадянка України, що зареєстрована та постійно проживає у державному житлі, яке вона займає на законних підставах набула право на приватизацію квартири [ADDRESS] . Тому, звернулася до Центру надання адміністративних послуг (далі-ЦНАП) Житомирської міської ради за адресою: площа Польова,8 «Прозорий офіс» у м.Житомирі за отриманням Витягу з реєстру про місце реєстрації , де дізналася про те, що [PERSON] з реєстрації місця проживання в кв. [ADDRESS] не знятий, що є перешкодою у приватизації житла. У видачі довідки про склад зареєстрованих у кв. [ADDRESS] відмовлено та роз`яснено, що така довідка може бути видана тільки власнику житла (будинку). Позивач через свого представника звернулася до Квартирно- експлуатаційного відділу м.Житомир із Заявами від 13.08.2025 за вх.КЕВ № 2976 «про направлення письмового запиту» та «про надання довідки щодо належності квартири [ADDRESS] ». У відповідності до Листа Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомир від 19.08.2025 вих.№ 2091 квартира [ADDRESS] обліковується та знаходиться на балансовому обліку КЕВ м.Житомир. Відповідно ст.5 Житлового кодексу України (далі-ЖКУ) кв. [ADDRESS] перебуває у віданні Міністерства оборони України (далі-МОУ) та являється державним (відомчим житловим фондом). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України (далі-КМУ) від 20.04.2016 № ЗОЇ «Про затвердження порядку списання з балансу багатоквартирних будинків» та Наказу МОУ № 359 від 23.07.2018 «Про списання з балансу житлових будинків у місті Житомир» відповідно «Акту про списання багатоквартирного будинку» від 31.07.2018 житловий будинок по [ADDRESS] був списаний з балансового обліку КЕВ м.Житомир. Квартири, які не були приватизовані, поставлені на кількісний та бухгалтерський облік КЕВ м.Житомир. Листом КЕВ м.Житомир від 19.08.2025 вих.№ 2092 Позивача повідомлено, що в КЕВ м.Житомир відсутні законні підстави для звернення до Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про видачу довідки про склад зареєстрованих осіб у кв. [ADDRESS] . Таким чином, право власності на житловий будинок, як і на квартиру [ADDRESS] цього будинку в «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно» та в «Реєстрі прав власності на нерухоме майно» не зареєстровано. Відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає з 27.12.2019. Місце перебування Позивачу невідоме, за номером телефону не відповідає. Таким чином, Відповідач, у зв`язку з припиненням договору піднайму, не проживає за зареєстрованим місцем проживання протягом понад 5 років і 9 місяців. Пошуки гр. [PERSON] очікуваних результатів не принесли, а тому виникла необхідність зняття його з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: квартира [ADDRESS] у зв`язку з намірами Позивача приватизувати квартиру, а реєстрація місця проживання в квартирі сторонньої особи є перешкодою у здійсненні такої, що у свою чергу є порушенням права Позивача. Тому, з метою захисту порушеного права на приватизацію житла Позивач і звертається до суду за захистом. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву від 26.02.2026 р., в якій позовні вимоги визнав. Треті особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Договору найму житла №128 від 03.07.2009 [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] . Згідно Витягу з реєстру територіальної громади № 2025/012865538 від 04.09.2025 місце проживання [PERSON] зареєстровано за вказаною адресою з 09.10.2009 року. Згідно Договору піднайму житла від 01.07.2010 у вказаній квартирі [ADDRESS] в період з 01.07.2010 до 27.12.2019 проживав гр. [PERSON] . Місце проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 27.05.2011, згідно копії паспорту серії [NUMBER] від 20.04.2004 року. Угодою від 27.12.2019 про розірвання договору піднайму, укладеною між Піднаймачем [PERSON] та [PERSON] , погодженою Наймодавцем КЕВ м.Житомир Договір піднайму житла від 01.07.2010 припинено. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі чинить перешкоди у праві користування вказаним об`єктом нерухомості. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач реалізував своє право на захист власного майна та довів належними та допустимими доказами, що у нього виникають незручності щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном через те, що в квартирі зареєстрований відповідач, який фактично не проживає у квартирі та його особисті речі у ній відсутні, витрати з утримання об`єкта нерухомого майна (сплата комунальних послуг, електроенергії тощо) не несе. Суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд зазначає, що позивач при поданні позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. відповідно до платіжної інструкції №1.360402471.1 від 17.10.2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 605,60 грн.

Outcome: approved