Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

21 січня 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики № 79557352 у розмірі 19 700,00 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 18 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79557352, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджених умовами договору строку, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а останній зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 25 від 20 червня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 700,00 грн., з яких: 5 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 29 січня 2026 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 29 січня 2026 року. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79557352, згідно умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с. 6-8). Сторони погодили такі умови Договору позики: сума позики - 1 500,00 грн., строк позики - 30 днів, дата повернення позики (останній день) - 16 лютого 2024 року, процентна ставка (базова)/день - 2,5 %, орієнтовна загальна сума позики - 2 625,00 грн. В подальшому, 10 лютого 2024 року, на підставі звернення позичальника між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 79557352 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79557352 від 18 січня 2024 року, відповідно до якої позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 1 500,00 грн. на 4 000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5 500,00 грн. (а.с. 10). У зв`язку зі збільшенням загального розміру позики, сторони домовились викласти в новій редакції Стовбець 7 таблиці п. 2 Договору, а саме «Орієнтовна загальна вартість позики у грн.» - 7 325,00 грн. Пунктом 4 вищевказаної Додаткової угоди від 10 лютого 2024 року передбачено, що ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності з дати її підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором та цією Додатковою угодою. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позикодавець ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлену договором суму грошових коштів, що підтверджується фактом укладення сторонами зазначеного договору. Відповідач отримала у кредит обумовлені договорами грошові кошти, скористалася наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Так, 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 12-14,16), у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових коштів та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. В подальшому, 28 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було підписано Додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 17) . Також, 13 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було підписано Додаткову угоду № 7 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 18). Крім того, 20 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було підписано Додаткову угоду № 29 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 19). Того ж дня, тобто 20 червня 2024 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників № 25 від 20 червня 2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 20). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 25 від 20 червня 2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за Договором позики № 79557352 від 18 січня 2024 року, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 19 700,00 грн., з яких: 5 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 200,00 - сума заборгованості за відсотками (а.с. 22), що також зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 23-25). Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та стало новим кредитором у зобов`язанні за договором позики, який укладено з [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеним договором позики так і не сплатила. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. Надаючи оцінку розрахунку заборгованості проведену позивачем за Договором позики № 79557352 від 18 січня 2024 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами, суд виходить з того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Як зазначалось, умовами договору позики № 79557352 від 18 січня 2024 року з урахуванням додаткової угоди № 79557352 від 10 лютого 2024 року було визначено, що позикодавець надає позичальнику позику у розмірі 5 500,00 грн. строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 16 лютого 2024 року. Разом з тим, у Додатку №1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79557352 від 18 лютого 2024 року (зі змінами, внесеними згідно додаткової угоди 79557352 від 10 лютого 2024 року) - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту ля споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, сторонами було обумовлено орієнтовну загальну вартість позики за 30 днів у розмірі 7 325,00 грн., з яких: 5 550,00 грн. - сума кредиту за договором; 1 825,00 грн. - проценти за користування кредитом (а.с.11). Отже, встановлені у справі фактичні обставини вказують на те, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати процентів за кредитним договором у розмірі, що розрахований за визначеною у додатках до договору сумою, яка складає 1 825,00 грн. Подальше, тобто поза строком кредитування, нарахування ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» процентів за користування відповідачем кредитними коштами за договором позики є безпідставним, та таким, що суперечить умовам укладеного договору. Суд при вирішенні даної справи виходить з того, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 79557352 від 18 січня 2024 року підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 7 325,00 грн., з яких: 5 500,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 1 825,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (у мінімальної розмірі для позовних вимог майнового характеру). На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 516, 526, 627, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial