Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28) через свого представника звернулося до Центрального районного суду міста Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] ( [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 02.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 9378708. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 39500 грн, що складається з 10000 грн заборгованість за тілом кредиту, 28500 грн заборгованість за відсотками, 1000 грн заборгованість за комісією. 29.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 97-МЛ. 10.10.2025 року Центральним районним судом міста Миколаєва було постановлену ухвалу про направлення цивільної справи № 490/7865/25 за територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену цивільну справу передано у провадження судді Краснокутської Н.С. 01.12.2025 року Дніпровським районним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено розгляд цивільної справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 13.01.2026 року, об 15:00 хв. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його проживання та оголошенням на офіційному сайті суду. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 02.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 9378708, відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп., строком на 100 днів. Згідно з п.п. 1.1. Кредитного договору № 9378708 від 02.02.2023 року, кредитор передав позичальникові кошти з метою задоволення його потреб, котрі не пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності (договір про споживчий кредит). Відповідно до п. 1.2. та 1.3. Кредитного договору № 9378708 від 02.02.2023 року, сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн, який надається загальним строком на 100 днів. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 39500 грн, що складається з 10000 грн заборгованість за тілом кредиту, 28500 грн заборгованість за відсотками, 1000 грн заборгованість за комісією. 29.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 97-МЛ. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано копію правил надання коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Мілоан» (в редакції від 01.04.2022 року), копію анкети-заяви на кредит № 9378708, копію договору про споживчий кредит № 9378708 від 02.02.2023 року, копію графіку платежів за кредитним договором, копію паспорту споживчого кредиту № 9378708, копію довідки про ідентифікацію, копію платіжного доручення № 92727341, копію відомостей про щоденні нарахування та погашення за договором, копію договору про відступлення права вимоги № 97-МЛ від 29.05.2023 року, копію додаткової угоди № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 97-МЛ від 29.05.2023 року, копію витягу з реєстру боржників, копію акту прийому-передачі реєстру боржників від 29.05.2023 року, копію досудової вимоги. Таким чином, право вимоги перейшло до нового кредитора, що у свою чергу дає йому право на стягнення заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу у відповідності до положень ст. 137 ЦПК України, суд виходить з наступного, а саме: на підтвердження понесених витрат позивачем було надано наступні документи: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, акт наданих послуг № 1636 від 05.09.2025 року, детальний опис наданих послуг, тому вимога про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved