Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

20 серпня 2025 року представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Великоолександрівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 30 травня 1998 року позивач проживає з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя два роки як мешкають окремо один від одного, не бажають зберегти шлюб, на розірванні шлюбу наполягають. За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Протягом останніх років відповідач не бере участі у веденні домашнього господарства, не піклується про створення нормальних сімейних стосунків. Все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним, в зв`язку з чим і звернувся до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, про причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 травня 1998 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Зміївською сільскою радою Бериславського району Херсонської області, актовий запис № 05, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. На даний час сторони припинили шлюбні відносини та не бажають їх у подальшому зберігати, не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство, між ними було втрачено почуття любові та взаємної поваги, що призводить до постійних непорозумінь і конфліктів. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved