Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач 05 вересня 2025 року звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовує, що 08 жовтня 2018 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. У шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 18 липня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач вказує, що тривалий час неповнолітній син проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні. Також зазначає, що судовим наказом Горохівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року стягнуто з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду, а саме із 21 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що останні 5 років відповідач систематично і безперервно неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання своєї малолітньої дитини, зокрема, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, його навчання, не спілкується з ним, не сприяє доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечує необхідних умов проживання сина, необхідного харчування, медичного огляду, лікування, не проявляє материнську турботу про сина. 10 жовтня 2024 року відповідачка написала нотаріально засвідчену заяву в якій не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав щодо її сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що рішенням виконавчого комітету Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області № 262 від 06 листопада 2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, вказує, що [PERSON] хворіє на шизоафективний розлад з тривожно-депресивним синдромом, веде асоціальний спосіб життя, її поведінка є нетиповою для матері, внаслідок чого дитина соромиться матері, боїться її і уникає спілкування з нею. Оскільки позивач має матеріальну можливість для утримання дитини, створив для нього належні побутові умови для проживання, забезпечив їй належне медичне обслуговування, займається її вихованням, просить встановити в судовому порядку факт самостійного виховання та утримання сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року до участі в справі залучено Службу у справах дітей Городищенської сільської ради як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року до участі в справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [INFO] . Позивач в судовому засіданні суду пояснив, що з даним позовом звернувся з метою отримання допомоги від держави. Крім того, суду повідомив, що працює в РТЦК та СП і йому необхідно встановити даний факт з метою отримання відстрочки від військової служби, при цьому він вважає, що встановлення даного факту буде в інтересах дитини, оскільки дружина хворіє на психічне захворювання та належно не займалась вихованням дитини. З дитиною він проживає вже два роки. Після випадку коли брат відповідача зателефонував та повідомив, що [PERSON] вийшла з будинку майже гола і кудись пішла, він зрозумів, що треба забирати дитину від матері, бо вона не може її доглядати та утримувати. Зазначив, що відповідач спілкується з дитиною по телефону. Інколи вона приїжджає до сестри і тоді бачиться із сином, фінансової допомоги на утримання дитини не надає. Аліменти відповідач не сплачувала, то тоді він забрав судовий наказ. Згодом, коли звернувся до адвоката, то знову пред`явив до виконання судовий наказ про стягнення аліментів. Позовні вимоги просить задовольнити та встановити факт в судовому порядку. Представник позивача поданий позов підтримала, просила його задовольнити. Суду надала пояснення, які узгоджуються зі змістом позовної заяви, також вказувала, що відповідач хворіє, ніде не працює, позивач самостійно виховує та утримує свого сина, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, що відбулося 11 грудня 2025 року, позовні вимоги визнала, суду пояснила, що проживає окремо від дитини десь 2 роки, при цьому вихованням та утриманням їх сина [PERSON] займається позивач, оскільки вона хворіє, змушена лягати в лікарню та приймати ліки. Крім того, суду повідомила, що проживає окремо від дитини, разом із братом в селі Журавники, не працює, оскільки їй протипоказані роботи з психоемоційним навантаженням, займається поновленням групи інвалідності. Матеріально забезпечити дитину вона не може, оскільки сама проживає за кошти брата. Коли мала змогу, то вона купувала дитині печиво, морозиво, фломастери. Із вихователькою в садочку, який відвідувала дитина, вона не знайома. На даний час вона перебуває під наглядом психіатра, пенсії не отримує, бо ще не оформила. При загостреннях хвороби вона лягає у лікарню. З дитиною хоче бачитись, однак позивач згідний на побачення тільки під його наглядом, з цього питання до служби у справах дітей не зверталась. Вважає, що батько краще забезпечить інтереси дитини, йому також допомагає бабуся сина. Представник третьої особи в судовому засіданні суду пояснила, що сім`я на обліку не перебуває. Членами комісії неодноразово проводились обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . При обстеженнях встановлено, що піклується та займається вихованням сина його батько [PERSON] . Члени комісії спілкувалися з малолітнім [PERSON] , який повідомив, що він хоче проживати з батьком, який купує йому одяг, іграшки, проводить з ним цікаво, весело час, вони разом ремонтують автомобілі, батько йому розповідає і показує багато цікавих речей. [PERSON] повідомив, що коли проживав з мамою часто залишався голодним, одним без нагляду дорослих, мама з ним не проводила час і не займалася його вихованням, приводила додому інших чоловіків. Рішенням виконавчого комітету Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області від 02 грудня 2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , його батько [PERSON] . На думку представника третьої особи, оскільки матір хворіє, не працевлаштована, самостійно вона не зможе забезпечити виховання та утримання дитини, тому встановлення даного факту буде в інтересах дитини. Заслухавши пояснення сторін, думку дитини та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.21). Згідно з інформацією центру надання адміністративних послуг Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області №1045 від 03 червня 2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] з 02 вересня 2003 року, однак за даною адресою не проживає (а.с.45). Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 18 липня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 18 серпня 2022 року (а.с.46-48). Відповідно до довідки Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області № 113 від 30.05.2024 року, [PERSON] дійсно проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с.14). Витягом з реєстру Горохівської територіальної громади від 14 червня 2024 року стверджується, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до судового наказу Горохівського районного суду Волинської області від 24 червня 2024 року з боржника [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду, а саме із 21 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-17). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 20 серпня 2025 року ВП № 78909490, начальником Горохівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області ЗМУМЮ Пельцом А.М. розглянуто заяву від 05.08.2025 року про примусове виконання вищевказаного судового наказу та відкрито виконавче провадження (а.с.27). Згідно з довідкою про склад сім`ї та проживання № 225 від 18.03.2022 року, виданою старостою виконавчого комітету Горохівської міської ради, до складу сім`ї [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON] - голова д/г, [PERSON] син, [PERSON] син. Відповідно до заяви [PERSON] від 10 жовтня 2024 року, яка засвідчена приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області та зареєстрована в реєстрі за №2284, остання не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с.26). Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 714261 [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання, інвалідність встановлена до 01 червня 2025 року та їй протипоказана робота з психоемоційним навантаженням (а.с.20). Із індивідуальної програми реабілітації інваліда №376 вбачається, що клініко-функціональний діагноз [PERSON] - шизоафективний розлад декомпенсація у вигляді тривожно депресивного синдрому (а.с. 44). Згідно довідки КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради № 2228/2.05.25 від 03.03.2025 року, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні № 4 з 13.02.2025 року по 03.03.2025 року (а.с.22). Довідкою Сенкевичівського закладу дошкільної освіти «Джерельце» Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області № 01-09/6 від 20 березня 2024 року стверджується, що [PERSON] , [INFO] , зарахований до складу здобувачів дошкільної освіти Сенкевичівського ЗДО «Джерельце» з 15 березня 2024 року (а.с.11). Довідкою Сенкевичівського закладу дошкільної освіти «Джерельце» Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області №01-09/12 від 31 травня 2024 року стверджується, що [PERSON] , [INFO] , зарахований до складу здобувачів дошкільної освіти Сенкевичівського ЗДО «Джерельце» з 15 березня 2024 року на підставі заяви [PERSON] . До закладу освіти дитину приводить тато, вчасно надає всі необхідні документи та довідки, відвідує батьківські збори, виконує рекомендації педагогів. Марк регулярно відвідує садочок, ходить по сезону та охайно одягнений (а.с.12). Відповідно до декларації № 0001-А481-38А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, лікарем, який надає ПМД [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , законним представником дитини зазначено [PERSON] (а.с.24). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 102349638 від 02.11.2017 року, вбачається, що власником житлового будинку, що в [ADDRESS] , є [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] є матір`ю [PERSON] . Згідно з довідкою Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області № 59 від 20 березня 2024 року на утриманні [PERSON] дійсно знаходиться неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком в [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до довідки Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області № 159 від 05 жовтня 2025 року на утриманні [PERSON] дійсно знаходиться неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком в [ADDRESS] (а.с.80). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 15 вересня 2025 року, обстеження проведено в [ADDRESS] , з метою перевірки умов проживання та стану утримання малолітньої дитини встановлено, що за адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , умови проживання задовільні. Члени комісії обстежили сім`ю [PERSON] та малолітнього [PERSON] та встановили, що за дитиною здійснює догляд, займається вихованням, розвитком та матеріально забезпечує [PERSON] . Відносини між дитиною та батьком хороші. Дитина позитивно відгукується про батька [PERSON] (а.с.77). Письмовими поясненнями [PERSON] стверджується, що їх сусід [PERSON] відповідально займається вихованням малолітнього сина [PERSON] , здійснює постійний догляд, матеріально утримує, відводить до школи, забезпечує продуктами, і всім необхідним для комфортного проживання. Відносно [PERSON] повідомила, що рідко бачить її та повідомила, що вона безвідповідально ставиться до дитини, не займається її вихованням (а.с.78). Письмовими поясненнями [PERSON] підтверджується, що сусід [PERSON] самостійно займається вихованням, доглядом, утриманням малолітнього сина [PERSON] . Про це свідчить зовнішній вигляд дитини, яка одягнена охайно та відповідно до сезону. Відносно [PERSON] повідомила, що рідко бачить її, мама вихованням дитини не займається (а.с.79). Згідно довідки Сенкевичівського закладу дошкільної освіти «Джерельце» Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області від 11 вересня 2025 року № 01-09/23 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зарахований до Сенкевичівського ЗДО «Джерельце» 15 березня 2024 року на загальних підставах за наявності всіх необхідних документів та відрахований зі складу вихованців ЗДО 29 серпня 2025 року в зв`язку із зарахуванням до першого класу Сенкевичівського ліцею. За весь період перебування в садочку мама, [PERSON] , участі в житті дитини не брала (а.с.103). Згідно характеристики [PERSON] №01-26/112 від 06 жовтня 2025 року, виданої Сенкевичівським ліцеєм Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області, [PERSON] навчається в ліцеї з 01 вересня 2025 року, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Хлопчик проживає з бабусею і батьком, які займаються його вихованням. Тато завжди підтримує зв`язок з класним керівником Марка. Мама проживає окремо, періодично телефонує до класного керівника, двічі провідувала дитину протягом навчального періоду (а.с.81). Відповідно до частин 4 і 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Положення ч. 6 ст. 19 СК України містять право суду не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Рішенням виконавчого комітету Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області №310 від 02 грудня 2025 року затверджено висновок щодо встановлення факту самостійного виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , його батьком [PERSON] . Із додатку до рішення виконавчого комітету Городищенської сільської ради від 02.12.2025 року № 310, висновку органу опіку та піклування встановлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі від 08 жовтня 2018 року. Від спільного подружнього життя в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося, 18 липня 2022 року шлюб розірвано рішенням Горохівського районного суду Волинської області, справа №155/487/22, провадження №2/155/289/22. Членами комісії неодноразово проводились обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що піклується та займається вихованням сина, батько [PERSON] , зокрема забезпечує здобуття ним повної загальної середньої освіти, турбується про його здоров`я, емоційний стан, матеріально забезпечує усіма необхідними речами. Основним завданням для нього є, щоб син зростав у благополучній атмосфері, повноцінно розвивався та не зазнавав негативного впливу, для дитини створенні належні умови для проживання, виховання та розвитку. Дитина забезпечена місцем для сну, вивчення уроків, зберігання одягу, відпочинку, гри. У малолітнього наявний посезонний одяг, взуття, речі першої необхідності, засоби особистої гігієни, дитячі іграшки, канцелярське приладдя, продукти харчування. Члени комісії спілкувалися з малолітнім [PERSON] , який повідомив, що він хоче проживати з батьком, [PERSON] , він купує йому одяг, іграшки, проводить з ним цікаво, весело час, вони разом ремонтують автомобілі, батько йому розповідає і показує багато цікавих речей. [PERSON] повідомив, що коли проживав з мамою часто залишався голодним, одним без нагляду дорослих, мама з ним не проводила час і не займалася його вихованням. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Городищенської сільської ради від 01 грудня 2025 року, протокол комісії №14, розглядалося питання про «Встановлення факту щодо самостійного виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] його батьками [PERSON] та [PERSON] ». На засідання комісії з питань захисту прав дитини були запрошені батьки малолітнього, [PERSON] та [PERSON] , вони були присутні на даній комісії. Кожен із батьків висловив свою думку, члени комісії вислухали [PERSON] , яка повідомила та підтвердила факт, що вихованням та утриманням сина [PERSON] займається батько [PERSON] . Громадянка [PERSON] повідомила, що коли має можливість тоді приїжджає до сина [PERSON] , на даний час офіційно не працевлаштована і немає можливості самостійно утримувати свою малолітню дитину. Члени комісії заслухали батька дитини, [PERSON] , який повідомив, що офіційно працевлаштований, самостійно виховує та утримує дитину, дані факти підтверджуються інформацією наданою закладом дошкільної освіти «Джерельце» с-ще Сенкевичівка Городищенської сільської ради, Сенкевичівським ліцеєм Городищенської сільської ради, інформацією наданою від 27.11.2025 р. комунальним некомерційним підприємством Горохівського центру первинної медичної допомоги Горохівської міської ради Сенкевичівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини, інформацією наданою Городищенською сільською радою Луцького району Волинської області, згідно наданих пояснень сусідів громадянина [PERSON] , актів обстеження умов проживання сім`ї. Враховуючи вищевикладене, служба у справах дітей Городищенської сільської ради вважає, що фактично самостійно вихованням малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , займається його батько [PERSON] . Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. В судовому засіданні малолітній [PERSON] суду пояснив, що проживає разом з татом та бабусею близько 2 років. Коли востаннє зустрічався з мамою не пам`ятає. З мамою він спілкується по телефону. Крім того, суду пояснив, що він спить біля тата, тато купує йому всі необхідні речі, іграшки, він проводить з татом свій вільний час, ходить з ним на роботу. Мама в садочок до нього ніколи не приходила. Коли проживав із мамою, то згадує, що в хаті було холодно та страшно, мама курила та пила каву. Спільно проживати він хоче із татом, так як мама йому нічого не купує. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до вимог статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Регулювання сімейних відносин здійснюється СК з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статі 1 СК). Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частин першої четвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом. У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, з огляду на які обсяг прав матері обмежується або припиняється. Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені тільки актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один з батьків самостійно їх виконує (див: пункти 7374 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22, провадження № 14 - 132 цс 23). Норми СК України не встановлюють підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість повної відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини. Звертаючись до суду із позовом про встановлення факту самостійного виховання та утримання сина, заявник вказує, що це необхідно для захисту прав та інтересів дитини, а також з метою звільнення від військової служби. Відповідно до абзацу 5 підпункту 3 пункту 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час воєнного стану військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Диспозиція зазначеної норми містить імперативний припис стосовно того, що підстава звільнення з військової служби особи, яка самостійно виховує та утримує дитину, має бути встановлена виключно за рішенням суду. Верховний Суд у постанові від 2 квітня 2025 року у справі № 127/3622/24 дійшов наступних висновків: «В умовах дії режиму воєнного стану факт самостійного виховання батьком (або іншою особою) дитини може існувати і без наявного спору про право через обставини, в силу яких обсяг прав матері (батька) обмежується або припиняється. Законодавець, враховуючи наявні життєві ситуації в умовах війни, розширив перелік підстав, за яких особа, яка самостійно виховує та утримує дитину, може звільнитися з військової служби без позбавлення іншого батьківських прав з урахуванням неможливості реалізації ним своїх батьківських прав та обов`язків в умовах війни чи/або надання такій особі соціального статусу одинокого батька (матері) у разі відсутності іншого з батьків та ін. Удосконалюючи законодавство в умовах режиму воєнного стану, законодавець передбачив установлення факту самостійного виховання та утримання дитини як підставу для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби та чітко визначив порядок його встановлення виключно в судовому порядку, що унеможливлює встановлення такого юридичного факту в позасудовому порядку будь-яким іншим органом влади. У такий спосіб законодавцем установлено судовий контроль задля дотримання балансу між інтересами дитини, яка може залишитися без батьківського піклування, особи (батька чи матері щодо здійснення піклування) та народу України в особі держави в розумінні статті 65 Конституції України. Такий порядок встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини визначений тому, що саме в порядку окремого провадження суд встановлює обставини та перевіряє (підтверджує) їх доказами незалежно від наданих сторонами доказів та зазначених доводів на їх спростування. Тобто встановлення юридичного факту як підстава для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби здійснюється безпосередньо судом. Отже, за відсутності спору між батьками дитини щодо її виховання та утримання й визначення законодавством встановлення такого факту в судовому порядку, суд, оцінюючи доводи і докази, які підтверджують факт самостійного виховання особою дитини, досліджує обставини (події) у конкретних життєвих ситуаціях». Згідно ст.293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не має можливості реалізовувати свої батьківські права у зв`язку зі станом здоров`я наявністю психічного захворювання та необхідністю періодичного лікування в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, проживає окремо, не приймає участі у вихованні та в утриманні сина, протягом останніх двох років позивач фактично самостійно виховує та утримує дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, заслухавши думку дитини, зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне позивачу з метою звільнення з військової служби, оскільки позивач у інший спосіб не може довести вказаний факт, тому з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити та встановити факт, що [PERSON] самостійно виховує та утримує дитину - сина [PERSON] , [INFO] . При вирішенні даного спору суд враховує, що встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, дає право позивачу звільнитись з військової служби. Задовольняючи позов, суд в першу чергу враховує інтереси дитини, які переважають над інтересами держави щодо конкретного військовослужбовця. Оскільки, в разі залучення позивача до безпосередніх військових дій, малолітня дитина залишиться без батьківської обпіки, так як матір самостійно не зможе її забезпечити відносно свого сина. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. За клопотанням позивача, судові витрати, сплачені ним при подачі позову до суду, слід залишити за останнім.

Outcome: approved