Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Адвокат Щербань А.С. звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом в якому просить: виключити відомості про батька [PERSON] , з актового запису про народження [PERSON] ( [INFO] ) № 3659 від 08 серпня 2009 року, що вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] народилась дочка сторін [PERSON] . Позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №118 та видано Свідоцтво про шлюб від 26 липня 2013 року Серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син [PERSON] . 12 вересня 2013 року за спільною заявою сторін, позивач був записаний батьком дочки [PERSON] , [INFO] , яка народилась до укладення шлюбу між сторонами. Сторони проживали разом як одна сім`я майже 10 років, однак, через часті непорозуміння, складні життєві обставини, що склались, різні погляди на майбутнє сторони припинили спільне проживання і за рішенням суду їх шлюб було розірвано. Позивач не є біологогічним батьком [PERSON] , вказаний факт не заперечується і самою відповідачкою. Після розірвання шлюбу, за бажанням відповідачки, позивач не підтримує спілкування з дочкою [PERSON] . На даний момент, позивач виховує та спілкується лише з біологічним сином [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що [PERSON] не є біологічною дитиною позивача, в нього виникла необхідність звернутись до суду з даним позовом про виключення з актового запису відомостей про позивача як батька дівчинки. Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 23.06.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 29.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Зазначила, що неявка відповідача та неподання нею будь-яких заяв з приводу заявлених позовних вимог свідчить про визнання позову. Також зазначила, що оскільки сторони перебувають за кордоном відсутня можливість призначити експертизу. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлення у встановленому законом порядку. Відповідач має зареєстрований кабінет у системі «Електронний суд», матеріали справи містять довідки про доставку відповідачу викликів до суду та процесуальних документів у справі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав пояснення з проханням розглядати справу за їх відсутності, ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті суд встановив наступне. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050808241 від 23.04.2025 року вбачається, що 08.08.2009 року був внесений актовий запис про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Харків, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відомості про батька внесені за заявою матері на підставі ст. 135 СК України. 12.10.2013 року за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства від 12.09.2013 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкова Харківського міського управління юстиції внесено зміни у актовий запис про народження дитини, прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , у графі відомості про батька [PERSON] змінено на [PERSON] [INFO] , громадянин України. Відповідно до внесених змін до актового запису видано нове свідоцтво про народження [PERSON] де батьком вказаний [PERSON] , матір [PERSON] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно з положеннями ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У п.п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. В судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 Сімейного кодексу України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України (2947-14) оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 Сімейного кодексу України (2947-14), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 Сімейного кодексу України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. При вирішенні спору про оспорювання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. ЄСПЛ вказував у своїй практиці, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку на підтвердження або спростування батьківства. Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у спірних подібних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду: від 16 травня 2018 року в справі № 399/1029/15-ц, від 25 серпня 2020 року в справі № 478/690/18, від 15 квітня 2021 року в справі № 645/1098/18 та ряді інших. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). У заяві про надання додаткових доказів та у судовому засіданні представник позивача зазначила, що оскільки сторони перебувають за межами України призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є недоцільним, крім того навіть у разі заявлення такого клопотання, відповідач не надасть зразки матеріалів необхідних для проведення експертизи. На підтвердження відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] позивачем надані пояснення сестри позивача [PERSON] , які підписані електронним сертифікатом, оскільки свідок також перебуває за межами України та з`явитись в судове засідання не має можливості. Так у наданій заяві [PERSON] зазначає, що позивач її брат, він розірвав шлюб з [PERSON] та на даний час вони проживають у Німеччині. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] не є біологічною донькою [PERSON] . Суд критично ставиться до наданих у заяві пояснень, оскільки [PERSON] є рідною сестрою позивача та може бути заінтересованою у наданні пояснень на користь рідної особи. Крім того, свідок не був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Перебування за межами України не є перешкодою у можливості надати свідчення суду в режимі відеоконференції. Також на підтвердження позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач може підтвердити відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON] , однак відповідачка жодних заяв до суду не надала. Твердження представника позивача, що ненадання заяв свідчить про визнання позову не може бути прийняті судом до уваги, оскільки це є припущенням. У постанові Верховного Суду від 20 вересня 2024 року в справі № 183/2690/21, від 16 травня 2018 року в справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Проаналізувавши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позивачем належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог не надано. Позовні вимоги ґрунтуються лише на поясненнях позивача та його припущеннях, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed