Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє представник-адвокат Васянович М.І. звернулась до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її бабуся по лінії матері, спадкодавець за законом [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/5 частки квартири [ADDRESS] . Вказана частина квартири належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №4764 від 18.12.1996 року. Iншими співвласниками вказаної квартири є вона та відповідачі у справі, які не претендують на вказану частину спадкової квартири. Після смерті бабусі вона спадщину фактично прийняла, доглядає за квартирою, проводить поточні ремонти, оплачує комунальні платежі, у неї знаходяться оригінали правовстанолвлюючих документів. Просить встановити факт прийняття нею спадщини та визнати право власності на 1/5 частки квартири [ADDRESS] . Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі до суду не з`явились, в заявах до суду клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача по лінії матері, спадкодавець за законом [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у виді 1/5 частки квартири [ADDRESS] . Вказана частка квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 18.12.1996 року. Iншими співвласниками вказаної квартири є позивач у справі та відповідачі. Звернувшись до нотаріуса позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею було пропущено встановлений строк для прийняття спадщини, а саме: не надано заяву про прийняття спадщини, яка передбачена, не пред`явлено докази постійного проживания разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, у тому числі документiв, які посвідчують право власностi спадкодавця на таке майно, що доводило факт вступу в управлiння та користування спадковим майном, рекомендовано звернутися до суду. Як роз`яснено у пункті першому постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК України 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач спадщину після смерті баби [PERSON] фактично прийняла, користується спадковим майном, несе витрати по утриманню спадкового майна до теперішнього часу, звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Ніким іншим спадщина не прийнята. Даний факт ніким та нічим не спростовано, встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, так як впливає на реалізацію його спадкових прав. Можливість позивача у оформленні нею свого спадкового права в позасудовому порядку відсутня, позов визнаний відповідачами, тому є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved