Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 12, офіс 1007, ЄДРПОУ: 42436323) через свого представника звернулося до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 14.06.2021 року [PERSON] звернувся із заявою на отримання кредиту № 463840 до ТОВ «ІЗІ Кредит», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», у якій разом із вказівкою особистих даних просив також йому видати кредит у сумі 15000 грн. 14.06.2021 року на підставі вищезазначеної заяви між сторонами було укладено кредитний договір № 308718 та надано на підставі цього договору кредитні кошти відповідачу у розмірі 15000 грн. ТОВ «ІЗІ Кредит» у повному обсязі виконало взяті на себе зобов`язання щодо надання кредитних коштів. 26.03.2025 року між ТОВ «ІЗІ Кредит» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу № Ф-25/2, який у свою чергу передбачав відступлення права вимоги за кредитним договором № 308718 від 14.06.2021. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, то станом на 26.03.2025 року у нього утворилась заборгованість у загальному розмірі 8363 грн., яка складається за наступного, а саме: 8350 грн., - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 12,5 грн., - прострочена заборгованість за відсотками. Тому вищеперераховані обставини змусили позивача звернутися до суду. Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його проживання та оголошенням на сайті суду. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 14.06.2021 року [PERSON] звернувся із заявою на отримання кредиту № 463840 до ТОВ «ІЗІ Кредит», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», у якій разом із вказівкою особистих даних просив також йому видати кредит у сумі 15000 грн. 14.06.2021 року на підставі вищезазначеної заяви між сторонами було укладено кредитний договір № 308718 та надано на підставі цього договору кредитні кошти відповідачу у розмірі 15000 грн. ТОВ «ІЗІ Кредит» у повному обсязі виконало взяті на себе зобов`язання щодо надання кредитних коштів. 26.03.2025 року між ТОВ «ІЗІ Кредит» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу № Ф-25/2, який у свою чергу передбачав відступлення права вимоги за кредитним договором № 308718 від 14.06.2021. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, то станом на 26.03.2025 року у нього утворилась заборгованість у загальному розмірі 8363 грн., яка складається за наступного, а саме: 8350 грн., - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 12,5 грн., - прострочена заборгованість за відсотками. На підтвердження позовних вимог позивачем надано наступні докази, а саме: копію заяви про видачу кредиту № 463840 від 14.06.2021 року, копію кредитного договору № 308718 від 2021 року, копію паспорту споживчого кредиту, копію видаткового касового ордеру від 14.06.2021 року, копію картки обліку виконаного кредитного договору станом на 06.05.2025 року, копію повідомлення про відступлення права вимоги, копію деталізації нарахувань та обліку платежів за кредитним договором № 308718 від 06.05.2025 року, копію договору факторингу № Ф-25/2 від 26.03.2025 року, копію реєстру боржників № 1 до договору факторингу № Ф-25/2 від 26.03.2025 року. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що позивач набув право вимоги до відповідача, який належним чином не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved