Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

представник позивача [PERSON] - адвокат Оприско М.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна», у якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» на користь [PERSON] недоплачене страхове відшкодування в сумі 166902,15 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу у сумі 4000,00 гривень; стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1367,62 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.2024 р. о 07 год. 50 хв. у м. Львові на вул. Вітовського, 55 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Татра» модель Кт4-D, бортовий номер 1193, під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» за договором страхування №711006-2201-1001337 від 22.02.2024 та «Mazda CX-9», номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Постановою Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2024 р. по справі № 461/8516/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. З метою відшкодування завданих збитків [PERSON] звернувся до ПрАТ «ЄВРОІНС Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Також [PERSON] звернувся до судового експерта Холодцова Д.В. Згідно висновку експерта за результатами автотоварознавчого дослідження №22658 від 21.10.2024 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу задньої частини автомобіля Mazda CX-9, номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 08.10.2024 року, в цінах на дату ДТП, без врахування податку на додану вартість, становила 306110,11 грн. без ПДВ. 03.01.2025 року ПрАТ «ЄВРОІНС Україна» [PERSON] виплачено страхове відшкодування у сумі 135157,96 грн. Таким чином, розмір невиплаченого страхового відшкодування складає 170952,15 грн. Водночас, розмір франшизи у сумі 4000 грн. підлягає стягненню з [PERSON] , а тому із ПрАТ «ЄВРОІНС Україна» слід стягнути 166902,15 грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику / сторін. Зокрема, даною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2025 року відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 03.02.2026 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано відзив представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» - адвоката Пилипця А.Ю., який надіслано суду поштовим засобом зв`язку. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.02.2026 року відзив представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» - адвоката Пилипця Антона Юрійовича повернуто без розгляду та роз`яснено зміст ст. 127 ЦПК України. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.02.2026 року витребувано у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» (03150, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 102, код ЄДРПОУ 22868348) копію договору страхування (полісу) № 711006-2201-1001337 від 22.02.2024 року. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.02.2026 року продовжено строк розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» про відшкодування шкодиу порядку спрощеного провадження без повідомлення /виклику/ сторін на термін не більше двадцяти днів з дня отримання судом витребуваної інформації від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна». 11.02.2026 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано заяву, сформовану у системі Електронний суд, на виконання ухвали суду про витребування доказів. 20.02.2026 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано відзив на позов, який надісланий суду поштою, у якому, серед іншого, представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» - адвокат Пилипець А.Ю. просить суд поновити строк для подання відзиву на позов. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2026 року у клопотанні представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» - адвоката Пилипця Антона Юрійовича про поновлення строку для подання відзиву відмовлено. Відзив представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» - адвоката Пилипця Антона Юрійовича повернуто без розгляду. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, причин такого суду не повідомив. Інших заяв по суті справи сторонами не подано. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, на підставі наявних матеріалів справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /чинного на час виникнення правовідносин між сторонами/, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Судом встановлено, що 08.10.2024 р. о 07 год. 50 хв. на вул. Вітовського, 55 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Татра» модель Кт4-D, бортовий номер 1193, під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» за договором страхування №711006-2201-1001337 від 22.02.2024 та «Mazda CX-9», номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2024 р. по справі № 461/8516/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дана постанова набрала законної сили. Як вбачається із матеріалів справи, з метою відшкодування завданих збитків [PERSON] 08.10.2024 року звернувся до ПрАТ «ЄВРОІНС Україна» із заявою про страхове відшкодування. 10.10.2024 року [PERSON] звернувся до судового експерта Холодцова Д.В. з проханням провести експертний огляд автомобіля і автотоварознавче дослідження пошкодженого внаслідок ДТП 08.10.2024 року автомобіля Mazda CX-9», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до висновку експерта за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження №22658, складеного 21.10.2024 року, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу задньої частини автомобіля Mazda CX-9, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 08.10.2024 року, в цінах на дату ДТП, без врахування податку на додану вартість, становила 306110,11 грн. без ПДВ. 04.11.2024 року ФОП [PERSON] на замовлення ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» складено звіт №42882, відповідно до якого вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Mazda CX-9, реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки 08.10.2024, становить 139207,96 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). 03.01.2025 року ПрАТ «ЄВРОІНС Україна» було сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 135157,96 грн. згідно акту №247633/1/2024 від 03.01.2025 року. 25.06.2025 року ПрАТ «ЄВРОІНС Україна» було надано відповідь на адвокатський запит адвоката Миколи Оприска, до якої також долучено розрахунок №247633/1 суми страхового відшкодування, з якого слідує, що ПрАТ «ЄВРОІНС Україна» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 135157,96 грн., оскільки сума франшизи за договором №711006-2201-1001337 від 22.02.2024 становить 4000 грн. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Із матеріалів справи вбачається та таке не оспорюється сторонами, що, для проведення огляду транспортного засобу та визначення матеріального збитку, заподіяного пошкодженням автомобіля позивача, страховиком (ПрАТ «СК «Євроінс Україна») було залучено оцінювача ФОП [PERSON] . Водночас, п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Таким чином, у позивача були підстави та право самостійно обирати експерта для визначення розміру заподіяної шкоди. Позивач звернувся до судового експерта Холодцова Д.В. з метою проведення судової автотоварознавчої експертизи. Статтею 102 ЦПК України врегульовано питання щодо вимог до висновку експерта. Статтею 106 ЦПК України визначено умови та порядок проведення експертизи на замовлення учасників справи. Так, частинами 1, 2, 5, 6, 7 ст. 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Як встановлено судом, поданий стороною позивача висновок експерта №22658 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження згідно договору на проведення автотоварознавчої експертизи, що складений судовим експертом Холодцовим Д.В. 21.10.2024 року відповідає вимогам ст. 102, 106 ЦПК України та вимогам Закону України «Про судову експертизу», такий виготовлено на замовлення [PERSON] для подальшого подання до суду, вказано, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України. Стороною відповідача не зроблено заяви про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення позивача. А тому, підстави не приймати судом до розгляду наданий стороною позивача висновок судового експерта відсутні. Також судом враховано, що наявний у матеріалах справи звіт №42882 не містить відомості, що виконавець оцінки обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім цього, суд враховує, що стороною відповідача не було заявлено клопотання щодо призначення експертизи судом для отримання висновку, що відповідав би вимогам ст. 102, 103, 106 ЦПК України. Таким чином, суд приймає до уваги доводи сторони позивача та поданий висновок судового експерта Холодцова Д.В. за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження №22658, складеного 21.10.2024 року як вірний та такий, що відповідає наведеним вимогам законодавства України. Відповідно до ст.12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як встановлено судом та цього не заперечили сторони, транспортний засіб «Татра» модель Кт4-D, бортовий номер 1193, яким 08.10.2024 року керував [PERSON] , що був застрахований у ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» за договором страхування №711006-2201-1001337 від 22.02.2024, розмір франшизи за яким складав 4000 грн. Таким чином, з відповідача ПрАТ «Євроінс України» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 166902,15 грн. (306110,11-135157,96-4000), як просить у позовних вимогах позивач, а з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 4000 гривень розмір франшизи відповідно до договору№711006-2201-1001337 від 22.02.2024. . Тому, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1367,62 грн., що підтверджується квитанцією від 29.10.2025 року, відтак, такі понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню із відповідачів у зв`язку із задоволенням позову. Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно долученого до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги №1-0411/24-ап від 04.11.24 р., позивач [PERSON] уклав з Адвокатським бюро «Оприско та партнери» договір про надання правової допомоги, згідно умов якого визначено розмір гонорару, що становить 20000 грн., що включає підготовку та подання позовної заяви, подання інших документів, участь у судових засіданнях (за необхідності). Також стороною позивача долучено розрахунок №001/1-0411/24-ап від 18.02.205 року до договору про надання юридичних послуг від 04.11.2024 року, з якого слідує, що розмір послуг складає 20000 грн. та включає підготовку та подання позовної заяви, подання інших документів, участь у судових засіданнях (за необхідності). Проте, у поданих суду документах не вказано детального опису виконаних робіт, які були здійсненні представником позивача в межах надання ним правничої допомоги позивачу у даній цивільній справі. Крім цього, суд враховує, що розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику /повідомлення/ сторін, а тому судові засідання у справі не проводились, також, представник позивача не подав суду жодних інших документів, крім позовної заяви з додатками, що визначено ЦПК України. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Таким чином, суд приходить до переконання, що стороною позивача не надано доказів про отримання позивачем правничої допомоги на суму 20000 грн., а тому із врахуванням предмета спору, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суд приходить до переконання, що розумним та необхідним розміром витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню із відповідачів на користь позивача є 7000,00 гривень.

Outcome: approved