Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Представник позивача адвокат Земцова В.О., яка діє на підставі ордеру серії АР 1238607 від 17.10.2025, звернулась з вказаним позовом, в якому просить встановити [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , яка сталась [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на належне йому при житті майно, до складу якого входить1/4 частка житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Факт належності нерухомого майна померлому підтверджується договором міни від 05.11.1981 року та рішення Оріхівського райсуду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №323/3355/13-ц. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований як ВПО за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт на складав. Позивач, є спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України. 24 лютого 2022 року позивач був призваний на військову службу під час мобілізації. 15 червня 2024 року під час безпосередньої участі у бойових діях внаслідок артилерійського обстрілу з боку збройних сил рф отримав вогнепальне поранення у вигляді множинних вогнепальних осколкових поранень, вогнепального осколкового поранення передньої стінки грудної клітини зліва, лівобічного пневмотораксу, вогнепального осколкового поранення нижньої третини лівої гомілки з відкритим переломом обох кісток гомілки, вогнепального осколкового дотичного поранення лівого стегна, вогнепальних осколкових поранень передньої черевної стінки та правої нижньої кінцівки. У період з 15 червня 2024 року по теперішній час [PERSON] проходить довготривале лікування та реабілітацію, що підтверджується медичними довідками та виписками з медичних карт. Позивач періодично спілкувався з батьком телефоном. Але після отримання поранення та проходження лікування зв`язок обірвався. Лише у серпні 2025 року позивач дізнався про смерть батька, але навіть після цього, за станом здоров`я не мав можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кітаєвою О.О. позивачу було роз`яснено, що оскільки він пропустив строк, встановлений законодавством на прийняття спадщини, вона не має можливості відкрити спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] та необхідно звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Таким чином, позивач не може вирішити питання щодо прийняття спадщини в позасудовому порядку, а тому вимушений звернутись до суду з означеним позовом. На підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.10.2025 справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздової Н.С. Ухвалою суду від 23.10.2025 у справі відкрито провадження, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. Позов забезпечено шляхом витребування копії спадкової справи. 07.11.2025 на виконання вимог ухвали від 23.10.2025, приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Китаєвою О.О. надано відповідь, що нею спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Представником позивача адвокатом Земцовою В.О. подано клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача співвласника житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] , яке підлягає задоволенню з урахуванням правовідносин, які виникли під час розгляду справи. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, просили суд про задоволення вимог у повному обсязі. Представник відповідача Оріхівської міської територіальної громади в особі міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області в підготовче судове засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позову та розгляду справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] також не з`явилась в підготовче судове засідання, надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області складено відповідний актовий запис №14, та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] , у якому в графі батько записаний [PERSON] (а.с. 13). Після смерті заповідача [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді 1/4 частини будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Факт належності нерухомого майна померлому підтверджується договором міни від 05.11.1981 року та рішення Оріхівського райсуду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №323/3355/13-ц. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведені приписи, граничним строком для подання заяви про прийняття спадщини було 14.06.2025. За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що він 24.02.2022 був призваний на військову службу під час мобілізації. 15 червня 2024 року під час безпосередньої участі у бойових діях внаслідок артилерійського обстрілу з боку збройних сил рф отримав вогнепальне поранення у вигляді множинних вогнепальних осколкових поранень, вогнепального осколкового поранення передньої стінки грудної клітини зліва, лівобічного пневмотораксу, вогнепального осколкового поранення нижньої третини лівої гомілки з відкритим переломом обох кісток гомілки, вогнепального осколкового дотичного поранення лівого стегна, вогнепальних осколкових поранень передньої черевної стінки та правої нижньої кінцівки. У період з 15 червня 2024 року по теперішній час [PERSON] проходить довготривале лікування та реабілітацію, що підтверджується медичними довідками та виписками з медичних карт. Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. (був виключений постановою КМУ від 9 травня 2023 р. № 469) Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, пропустив шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини, з поважних причин і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Введення воєнного стану на території України, перебування позивача у лавах Збройних Сил України з першого дня повномасштабного вторгнення рф на територію України, отримання тяжкого поранення та проходження довготривалого лікування та реабілітації, слід розцінювати як об`єктивні перешкоди, які істотно перешкоджали останньому здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , яка сталась [INFO] . Наявність цих обставин свідчить про те, що у позивача були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи, визнання відповідачами заявлених вимог, та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька.

Outcome: approved