Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 31.01.2022у розмірі 37191,77 грн. станом на 07.11.2023 та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що в рамках monobank відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank, на яких за заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт. 31.02.2022 року [PERSON] встановивмобільний додаток monobank. Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів відповідач підписав Анкету-заяву Клієнта до Договору про надання банківських послуг «monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Відповідач цим підписом погодився з тим, що Анкета-заява разом з Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав, надавши кредит у розмірі 30000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, не надав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з порушенням умов Договору про надання банківських послуг у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 37191,77 грн., яку позивач просить стягнути. 08.04.2024 року відповідачем надіслано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не доведено обґрунтовано наявність у нього заборгованості за кредитним договором перед позивачем,не доведено розмір заборгованості, пропуск строку погашення заборгованості, не доведено факту погодження сторонами всіх істотних умов договору, не обґрунтовано належним чином позовні вимоги, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. 18.04.2024 року позивачем надані пояснення по справі, в яких не погоджується із запереченнями відповідача. Зазначає, що на час укладення Договору про надання банківських послуг діяли саме ці Умови і правила, які долучені до позову, в п.3 Анкети-заяви відповідач, підписуючи, підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, в якому міститься інформація про розмір кредитного ліміту, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту Умов з відповідними прикладами та поясненнями, що дозволяють всебічно та повно зрозуміти права та обов`язки Позичальника. Будь-які зміни до Договору про споживче кредитування вносяться за згодою Сторін. Щодо строку повернення кредиту, зазначив, відповідно Умов розділу «Загальні умови випуску та обслуговування Платіжних карток» строк дії кредитної лінії 25 років. Сторони домовилися, що строк користування лімітом кредитування автоматично продовжується на новий строк дії ліміту кредитування (тобто додатково ще на 5 календарних років) у розмірі попереднього ліміту кредитування. Тобто, строк кредитування (строк кредитної лінії) 5 років з правом автоматичного продовження. Щодо виписки про рух коштів, зазначив, що позивачем надано виписку про рух коштів по картці, яка є підтвердженням актуальності та достовірності наданого разом із позовною заявою Розрахунку заборгованості, що підтверджує порушення грошового зобов`язання відповідачем. Таким чином, всі надані докази є достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, просить прийняти пояснення по справі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 11.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.04.2024 року від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі до припинення перебування його у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2024 року зупинено провадження у справі №749/318/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості до припинення перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України. Наказом голови Щорського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року № 14 «Про здійснення організаційних заходів у зв`язку зі зміною найменування суду» встановлено вважати офіційним найменуванням суду - Сновський районний суд Чернігівської області, з дня державної реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та внесено зміни до відомостей про суд (в частині найменування юридичної особи), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у порядку, визначеному законодавством. 31.12.2025 року до Сновського районного суду Чернігівської області на судовий запит надійшла відповідь начальника [INFO] №1/5447 від 17.12.2025, в якій зазначено, що згідно даних наявних в ТЦК та СП, [PERSON] звільнений з військової служби 27.05.2024 та користується правом на відстрочку, як такий, що має на утриманні 3 та більше неповнолітніх дітей. 08 січня 2026 року ухвалою Сновського районного суду Чернігівської області поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 02 березня 2026 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розгляд справи провести без його участі, проти винесення судом заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема судом було розміщено (оприлюднено) на веб порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 749/318/24 відповідача [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 02.03.2026 року судом постановлено ухвалу про здійснення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, жодних заяв від неї не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подала, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що АТ «Універсал Банк» запущено проєкт Monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проєкту Monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | UniversalBank(далі Умови) опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. Умовами його передбачено, що Договір про надання банківських послуг «monobank» - укладений між Банком та Клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з: - Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | UniversalBank, - Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг «monobank», - Паспорту споживчого кредиту, - Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, - Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності), - Тарифів. Згідно із Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунку; договору про споживчий кредит. Умовами визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank» (далі - Договір). Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. Умовами визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної Заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки зазначеної в Тарифах. Судом встановлено, що 31.01.2022 року між АТ «Універсал банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Підписуючи цю Анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank відповідач: -Просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал банк» у гривні [NUMBER] на його ім`я. -Встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування. -Підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені їх копії відповідають оригіналу та надана ним інформація є правдивою. -Засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем з особистим ключем 03dee777ad2d84a16e18b180e1768a9cd9faf2582d297bbeffae2a257d13b3bee0, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. -Погодився з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до договору про надання банківських послуг «monobank», з підписанням якого в мобільному додатку Договір набуває чинність. Суд звертає увагу, що Запевнення Клієнта до договору про надання банківських послуг «monobank», до позову не додано. Також з дослідженої судом Анкети-заявки не встановлено, що підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, як зазначає позивач у наданих суду поясненнях на відзив. До позову АТ «Універсал Банк» додано: -Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | UniversalBank, затверджені протоколом правління №51 від 29.12.2021, що набули чинності з 30.12.2021. -Паспорт споживчого кредиту Чорної картки продуктів monobank. -Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача (при отриманому кредиті в сумі 100000 грн.) -Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 31.01.2022, укладеного між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] , станом на 07.11.2023. Судом встановлено, що жоден із перелічених документів не містить підпису чи електронного підпису відповідача [PERSON] . На підставі укладеного Договору, 31.01.2022 року [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) в АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ 21133352) відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання Анкети-заяви, що підтверджується Довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 30.01.2024. Так, згідно зазначеної довідки розмір встановленого Кредитного ліміту по поточному рахунку № [NUMBER] становить 30000,00 грн. Як вбачається із наданої позивачем Виписки про рух коштів по Виписки про рух коштів по картці від 09.04.2024, яка відкрита на ім`я відповідача [PERSON] , у період з 31.01.2022 по 31.01.2024 останній користувалася кредитним лімітом, частково повертав використану суму кредитного ліміту, сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, здійснював інші витрати. Згідно із вказаною випискою кредитний ліміт станом на 09.04.2024 : 30000,00 грн., заборгованість станом на 09.04.2024 : 40219,77 грн., баланс на початок періоду: 30000,00 грн., баланс на кінець періоду: - 10219,77, сума витрат за період: 40419 грн., сума зарахувань за період : 200,00 грн. З наданого Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.01.2022 станом на 07.11.2023 вбачається, що сума заборгованості за наданим кредитом становить: 37191,77 грн. Таким чином, позивач стверджує, що у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, відповідач допустив виникнення заборгованості, яка становить 37191,77 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Заперечень від відповідача щодо вказаного розрахунку заборгованості не надходило. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст. 12 Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 р. № 675-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 675), якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, в тому числі, використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону № 675 електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У конкретному випадку суд вважає, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір в рамках банківського проєкту «monobank» відповідно до вимог чинного законодавства, за яким останній отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. За змістом ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Звертаючись до суду з позовом Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 37191,77 грн. Разом з тим, як вбачається із наданого Банком розрахунку та виписки по рахунку до вказаної заборгованості окрім тіла кредиту, в заборгованість включені відсотки. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем було надано копії: -Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | UniversalBank, затверджені протоколом правління №51 від 29.12.2021, що набули чинності з 30.12.2021. -Паспорт споживчого кредиту Чорної картки продуктів monobank -Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача (при отриманому кредиті в сумі 100000 грн.) - Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 31.01.2022, укладеного між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] , станом на 07.11.2023. Надані позивачем Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, строк дії кредитної лінії, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. Проте, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | UniversalBank, затверджені протоколом правління №51 від 29.12.2021, що набули чинності з 30.12.2021; Паспорт споживчого кредиту Чорної картки продуктів monobank; Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача не містять підпису відповідача, та матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Умови і Правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг і Умови розумів відповідач, ознайомився та погодилася з ними, підписуючи 31.01.2022 року Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Водночас, дана Анкета-заява не містить істотних умов договору кредиту, таких як сума кредиту та строк кредитування. При цьому із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем при розрахунку заборгованості застосовано у різні періоди проценти у розмірі: 37,2%, 19,2%. АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами підписання відповідачем Умов і правил, Тарифів, та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді вказаних документів. Так, надані позивачем Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|UniversalBank, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Сама по собі підписана Анкета-заява, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, договору, оскільки така Анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Отже, позивачем не надано жодних доказів того, що між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо істотних умов договору. Суд зауважує, що використання відповідачем картки та часткове повернення коштів не свідчить про те, що він знав і розумів, як це передбачено вимогами законодавства, умови, порядок та розмір нарахування відсотків за кредитом, отже, сам по собі факт користування такими коштами не породжує виникнення обов`язку сплати інших нарахувань, крім суми фактично отриманих коштів. Подібного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 18.03.2019 р. у справі № 751/861/17-ц. Таким чином, позивачем не було доведено правомірність нарахування відсотків за договором, а також включення їх до тіла кредиту. Як вбачається з виписки по рух коштів по картці відповідача, всього за весь період користування карткою відповідачу було нараховані та списані відсотки у розмірі 8075,39 грн. Враховуючи вищенаведені висновки суду для визначення розміру заборгованості за тілом кредиту необхідно відняти вказану суму від нарахованої позивачем суми заборгованості за тілом кредиту. Суд зауважує, що ЄСПЛ у п. 89 рішення у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) зазначив, що згідно статті 6 параграф 1 Конвенції , рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. Hirvisaari v. Finland, рішення від 27 вересня 2001 р., заява N 49684/99, параграф 30). Однак, статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (див. RuizTorija v. Spain, рішення від 9 грудня 1994 р., Серія A, N 303-A, с. 12, параграф 29). У п. 58. рішення у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) ЄСПЛ зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Таким чином, виходячи з викладеного вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 29116,38 грн. (37191,77 грн. 8075,39 грн.). Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. За змістом ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено 3028 грн. судового збору. Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (78,29%) у сумі 2370,62 грн.

Outcome: partial