Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

[PERSON] , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, звернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серія [NUMBER] , дата заповнення 14 грудня1983 року. Заява обґрунтована тим, що вона [PERSON] , [INFO] набула право на пенсію по досягненню 60 років 19.05.2025. 16.07.2025 вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України Головного управління в Харківській області з приводу призначення пенсії за віком, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що у трудовій книжці на титульній сторінці у відомостях про працівника прізвище зазначено « [PERSON] », що не відповідає даним паспорта заявника « [PERSON] ». У поясненнях представник Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області Луцишина Г.С.просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що [PERSON] звернулася із заявою до Дергачівського районного суду для встановлення вищевказаного факту, який дасть їй можливість для звернення до Головного управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже, встановлення факту в подальшому породжує право заявника на призначення пенсії. При цьому, зі змісту заяви позивача вбачається, що у такий спосіб вона намагається оскаржити рішення органу публічної влади Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №203950012751 від 24.07.2025 року, щодо відмови в призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, оскільки заява позивача не містить матеріально-правової вимоги прозахист невизнаних, порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , натомістьїї зміст, вказують на те, що між сторонами виник публічно-правовий спір з приводуоскарження рішення органу публічної влади Головного управління Пенсійногофонду України у Вінницькій області, який здійснює у цих правовідносинах владніуправлінські функції на основі законодавства, а тому обставини, які заявник просить встановити у прохальній частині заяви, підлягають доказуванню вадміністративному спорі відповідно до частини другої статті 73 КАС України. У судове засідання заявник надала суду заяву, у якій просить здійснити розгляд заяви за її відсутності, вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення документу в електронному вигляді, який доставлено до електронного кабінету 16.01.2026. Представник Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області Діхтяр Я.І., у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, у якій просить здійснити розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, рішення по справі прийняти відповідно до чинного законодавства. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] та копії ідентифікаційного коду, свідоцтва про шлюб, довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.07.2022 № 6311-7001354195 вбачається, що прізвище заявника [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4, 5, 11, 12). Як вбачається з трудової книжки заявника серії [NUMBER] дата заповнення 14.12.1983 на титульній сторінці прізвище заявника « [PERSON] » (а.с. 6-9). Рішенням начальника відділу з призначення пенсії Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових та пільг ГУ ПФУ у Вінницькій області та головного спеціаліста відділу перерахунків пенсій № 1 від 24.07.2025 № 203950012751 [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії, т.я. за результатами розгляду документів періоди роботи згідно трудових книжок [NUMBER] від 14.12.1983 не можуть бути зараховані, оскільки прізвище, яке зазначено на титульній сторінці трудової книжки « [PERSON] » не відповідає прізвищу заявниці згідно даних у паспорті « [PERSON] ». В разі надання додаткових документів про страховий стаж-дане рішення буде переглянуто у відповідності до чинного законодавства (а.с. 10). Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, зокрема, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року (далі Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2 Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Згідно з п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорта або свідоцтва про народження. За положенням п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до п. 2.7 у разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п. 2 Порядку). Згідно з п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до п. 26 Порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Верховний Суд неодноразово зазначав, зокрема в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення Заявник його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на призначення пенсії. Суд виходить з вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для заявника юридичне значення та необхідне для оформлення заявником пенсії. Аналізуючи докази, суд дійшов висновку, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серія [NUMBER] , дата заповнення 14 грудня1983 року. Доводи представника Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області Луцишиної Г.С. про наявність спору є безпідставними, з огляду на те, що заява [PERSON] містить тільки вимогу про встановлення належності їй трудової кшижки через розбіжність в написанні її прізвища, жодних вимог до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області заява [PERSON] не містить, та не свідчить про наявність спору. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved