Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову покликається на те, що 19.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShot» № 569709 (далі Кредитний договір). Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу кредит в розмірі 20000,00 грн, строк кредитування 238 днів. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Надалі 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором № 569709 від 19.01.2023 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал». У зв`язку із неналежним виконання відповідачем обов`язків за договором про надання споживчого кредиту щодо погашення кредитної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShot» № 569709 в розмірі 177080,00 грн, що складається із 20000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 157080,00 грн. заборгованості за процентами та витрати пов`язані з надання правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн та судовий збір. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, в позовній заяві вказав про розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи. Клопотань про відкладення не надходило. Відзиву на позовну заяву не подала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст. 223, 279, 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом встановлено, що 19.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShot» № 569709 (Далі Кредитний договір) Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору № 569709 на умовах встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки. Відповідно до п.1.3 сума кредиту (загальний розмір) складає 20000,00 грн. Тип кредиту кредит. Пунктом 1.4 Кредитного договору встановлено, що строк кредиту 238 дні(в) (день). Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 17 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього договору. Згідно з п. 1.5. договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього Договору. Пунктом 2.1. Кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частини) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладання цього договору. Дати надання кредиту: 21.06.2023 року або 22.06.2023 року. (пункт 2.2. Кредитного договору.) Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіком платежів, крім випадку визначеного в пп. 5.3. Договору. Відповідно до Додатку № 1 до договору договір про надання споживчого кредиту № 569709 дата погашення кредиту визначена 11.01.2024 року. Факт отримання кредитних коштів у сумі 3000,00 грн підтверджено листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 20.10.2025 за вих. № 20251020-1836 із зазначенням платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 5355082104288806. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» укладено договір факторингу № 01022024, у відповідності до п. 1.1. якого ТОВ «Селфі Кредит» передав (відступив) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» прийняв належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01 лютого 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 599709 про надання споживчого кредиту в сумі 177080,00 грн, з яких: 20000,00 грн - сума заборгованості за кредитом, 157080,00 грн - сума залишку по відсотках. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір № 569709 від 19.01.2023, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що підтверджується зазначенням в реквізитах Кредитного договору, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 19.01.2023 08:57:27 та довідкою про ідентифікацію відповідно до якої [PERSON] здійснила підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т184 19.01.2023 року. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від позивача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір, тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» , що підтверджується довідкою про ідентифікацію виданою ТОВ «Селфі Кредит» Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 569709 від 19.01.2023 в сумі 20000,00 грн. що становить заборгованість за тілом кредиту. Щодо позовних вимог в частинні стягнення відсотків за користуванням кредитом суд враховує наступне. Так, у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. У постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Згідно із умовами Кредитного договору за № 569709 від 19.01.2023 кредит надано у розмірі 20000,00 грн, на 238 днів, під 2,2 % в день. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за Договором № 569709 від 19.01.2023 станом на 01.02.2024 первинним кредитором здійснено нарахування відсотків за користування кредитом за період з 19.01.2023 року по 11.01.2024 року 358 днів в сумі 157080 Таким чином заборгованість за відсотками, що підлягає задоволенню становить (20000,00 гривень х 2,2% х 238 календарних днів) 104720,00 грн. Позовні вимоги в частинні стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом за період поза строком повернення кредитних коштів 238 днів, що погоджена сторонами при укладанні договору позики за 569709 від 19.01.2023 року поза строком кредитування 238 днів в сумі 52360,00 грн задоволенню не підлягають. Ураховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 569709 від 19.01.2023 у розмірі 20000,00 грн. що становить заборгованість за тілом кредиту та 104720,00 грн. заборгованості по процентах за користуванням кредиту. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. 01 липня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ "Кредит-Капітал" укладено договір № 0107 про надання правової допомоги. Згідно з акту № 1007 від 01.07.2025 року про надання правової (правничої) допомоги, детального опису наданих послуг до акту № 0107 від 10.11.2025 адвокатським об`єднанням щодо відповідача [PERSON] надано товариству послуги на суму 8000,00 грн. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При визначенні судом розміру витрат на професійну правничу допомогу судом враховується, що представник позивача в судове засідання не прибував, спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності, а обсяг наданих адвокатом послуг фактично складається лише з надання консультацій та складення позовної заяви. Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 4000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1719 грн. 91 коп.

Outcome: partial