Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 28 грудня 2022 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №135. Від вказаного шлюбу в них є троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що діти знаходяться повністю на її утриманні. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. З [PERSON] вони не проживають разом та шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей у добровільному порядку, з дітьми не спілкується. У зв`язку з цим [PERSON] звернулася до суду та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 02 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про його процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. 15 жовтня 2025 року до суду від представника [PERSON] адвоката Юраш І.О., яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВН №1592661 від 13 жовтня 2025 року та договору про надання правничої допомоги від 10 жовтня 2025 року, надійшла зустрічна позовна заява про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей з додатками до неї, в якій представник Бардаховського Д.В. зазначає, що 28 грудня 2022 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №135. З дружиною мають трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки у [PERSON] та [PERSON] не склалися шлюбні відносини, він прийняв рішення про розірвання шлюб, оскільки між ними повністю відсутнє взаєморозуміння у зв`язку з різними поглядами на життя та сімейні стосунки. У зв`язку з повною несумісністю характерів їхня сім`я розпалась, а тому вони на даний час проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, примирення між ними неможливе. Крім того представник [PERSON] зазначає. що близько місяця тому [PERSON] залишила м. Ананьїв та виїхала до м. Одеси, залишивши їхніх трьох дітей з ним за місцем його проживання та діти перебувають на його утриманні. [PERSON] не цікавиться життям дітей та не надає ніякої матеріальної допомоги на їх утримання. У зв`язку з цим просить позовні вимоги задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] .. Ухвалою суду від 03 грудня 2025 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, об`єднавши в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, прийнято до провадження та постановлено розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, проводити за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, проведення якого було призначено на 20 січня 2026 року на 15 годину 00 хвилин. В подальшому, 20 січня 2026 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в ст.189 ЦПК України, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання [PERSON] не з`явився, однак з`явилася його представник адвокат Юраш І.О., яка вимоги зустрічної позовної заяви підтримала в повному обсязі та пояснила, що [PERSON] стало відомо про звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дітей, а тому він звернувся до суду з зустрічним позовом, оскільки [PERSON] виїхала до м. Одеси, залишивши дітей з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не спілкуються, де вона і що робить, йому не відомо. При цьому є рішення служби у справах дітей Ананьївської міської ради, яким підтверджується, той факт, що діти перебувають на повному утриманні [PERSON] , проживають з ним. В задоволенні первісного позову просила відмовити. [PERSON] в судові засідання не з`являлася, причину неявки не повідомляла, про дати, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України повідомлялася належним чином за її зареєстрованим місцем проживання, а також зазначеним нею фактичним місцем проживання, що підтверджується конвертами, які повернулися до суду з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.23, 53, 67, 75) При цьому, враховуючи неявку [PERSON] , належним чином повідомленої про дати, час та місце розгляду справи, неявку [PERSON] , взявши до уваги пояснення представника Бардаховського Д.В., відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності [PERSON] та [PERSON] , та за участі представника [PERSON] адвоката Юраш І.О.. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заслухавши представника [PERSON] адвоката Юраш І.О., вивчивши документи справи, позовну заяву та зустрічну позовну заяву, письмові докази, надані представником [PERSON] адвокатом Юраш І.О.під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей не підлягають задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог за первісним позовом [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей, та задовольняючи зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. У відповідності до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст.182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З приписів ч.2 ст.182 СК України вбачається, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч.1, 2 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, [PERSON] у первісному позові посилається на те, що відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання їхніх дітей, не надає належну матеріальну допомогу, не спілкується з дітьми. У зустрічному позові представник [PERSON] зазначає, що [PERSON] виїхала до м. Одеси та вже тривалий час там знаходиться, дітьми не цікавиться, залишила дітей за місцем проживання [PERSON] , не підтримує жодного зв`язку з дітьми, матеріальної допомоги не надає. Судом були вивчені письмові докази, додані до первісного та зустрічного позову, а також надані представником [PERSON] під час розгляду справи. Згідно первісного позову позивачем є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 13 лютого 2023 року органом 5123 (а.с.5), а також копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/005943709, виданого 22 травня 2024 року Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради (а.с.6). Відповідачем згідно первісного позову є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 14 жовтня 2024 року органом 5136 (а.с.8), відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання особи, виданими Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за 5639 від 20 серпня 2025 року (а.с.16). Позивачем згідно зустрічного позову є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданого 14 жовтня 2024 року органом 5136 (а.с.34), відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання особи, виданими Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за 5639 від 20 серпня 2025 року (а.с.16). Відповідачем згідно зустрічного позову є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 13 лютого 2023 року органом 5123 (а.с.37), а також копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/005943709, виданого 22 травня 2024 року Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради (а.с.39). До первісного позову позивачем додано наступні документи, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги. Так, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 серпня 2024 року Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 28 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №135, та дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.4). Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.10); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 липня 2021 року Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.11); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 2024 року Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради (а.с.12). До зустрічного позову позивачем додано наступні документи, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 серпня 2024 року Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 28 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №135, та дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.40). Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.41); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 липня 2021 року Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.42); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 2024 року Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради (а.с.43). Відповідно до копії акту підтвердження спільного проживання без реєстрації від 06 жовтня 2025 року, складеного депутатом Ананьївської міської ради Рєзніковою Л.В., [PERSON] з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджують свідки: [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , [PERSON] , мешканка [ADDRESS] (а.с.44). Відповідно до копії довідки СФГ «Задум» від 03 жовтня 2025 року [PERSON] з 11 червня 2025 року працює у вказаному СФГ на посаді слюсаря по ремонту сільськогосподарських машин та його щомісячна заробітна плата становить 20000 гривень 00 копійок (а.с.45). Також судом було задоволено клопотання представника [PERSON] від 21 листопада 2025 року про долучення доказів до матеріалів справи та вказані докази були досліджені судом. Так, згідно копії рішення виконавчого комітету Ананьївської міської ради №524 від 16 жовтня 2025 року вказаним рішенням було затверджено висновок служби у справах дітей Ананьївської міської ради про вирішення спору між батьками щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та вказаним рішенням було визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за місцем його проживання (а.с.56). Відповідно до копії висновку служби у справах дітей Ананьївської міської ради про вирішення спору між батьками щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] . З вказаного висновку вбачається, що мати дітей [PERSON] згідно з відомостями з реєстру територіальної громади про місце проживання особи (за даними Ананьївської міської територіальної громади) станом на 10 жовтня 2025 року у період з 22 травня 2024 року по 08 вересня 2025 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] вона проживає в м. Одеса. Згідно вказаного висновку на теперішній час діти проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати дітей [PERSON] під час телефонної розмови пояснила, що 25 вересня 2025 року виїхала працювати до м. Одеса та повертатись найближчим часом не планує. Також з вказаного висновку вбачається, що службою у справах дітей Ананьївської міської ради за адресою: [ADDRESS] , було проведено обстеження умов проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за результатами якого було встановлено, що [PERSON] проживає разом з дітьми в частині одноповерхового будинку та за результатами обстеження було встановлено, що для дітей створені належні житлово-побутові умови для проживання, утримання та виховання. Також зі слів батька дітей [PERSON] , його дружина [PERSON] , передала йому дітей, які біли хворі на застудні захворювання, але після проходження лікування стан здоров`я дітей задовільний. Також [PERSON] повідомив, що мати дітей [PERSON] протягом двох тижнів, що діти хворіли, жодного разу не зателефонувала та не поцікавилась станом здоров`я дітей. На підставі викладеного службою у справах дітей прийнято рішення у формі зазначеного висновку про доцільність визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за місцем його проживання (а.с.57-58). Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки додані до первісного позову документи не підтверджують доводів та обставин, зазначених у первісному позові, а письмові докази, додані до зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, спростовують обставини та доводи, зазначені у первісному позові, та підтверджують обставини, зазначені у зустрічному позові. Таким чином, враховуючи, що під час розгляду справи встановлено, що діти на проживають разом з матір`ю, аліменти кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного життя та розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, з яким проживають діти та який бере більш активну участь у її вихованні, а тому у задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей слід відмовити з підстав необґрунтованості та недоведеності позовних вимог. При цьому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за зустрічним позовом в повному обсязі, виходячи з наступного. З зустрічної позовної заяви вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинились через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя в цілому та сімейне життя зокрема. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача за зустрічним позовом про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких він наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини подружжя наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Таким чином, суд приймаючи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, та те що їх шлюб носить лише формальний характер, вважає можливим шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Другою вимогою заявленою в прохальній частині зустрічної позовної заяви є стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що, як було зазначено вище, сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З прохальної частини зустрічної позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача за зустрічним позовом та вважає за доцільне призначити до стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за зустрічним позовом у справі звільнений від сплати судового збору та, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за зустрічним позовом в прибуток держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей. Враховуючи те, що позивачем за зустрічним позовом було сплачено судовий збір за подання зустрічної позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 1211 гривень 20 копійок, суд вважає за необхідне судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на відповідача за зустрічним позовом. Суд вважає за доцільне роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved