Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , архівної довідки №517/01-14 від 13.12.2023 року виданої Радивилівським трудовим архівом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він в грудні 2023 року звернувся до Управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №8 Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за віком. 01.01.2024 року він отримав відповідь про відмову в призначенні пенсії, оскільки в довідці, що видана Радивилівським трудовим архівом для підтвердження стажу роботи його значиться прізвище « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Як виникли такі недоліки в документі йому не відомо, однак через це він позбавлений свого права на призначення пенсії за віком. Через допущені недоліки (помилки) заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання пенсії, у зв`язку з чим просить суд встановити факт належності вказаних документів. Ухвалою суду від 27 січня 2026 року ухвалою суду прийнято заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник зацікавленої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, відзив на заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у відсутності представника не надавав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить наступних висновків. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданий Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області 21.08.2008 р., заявник значиться як [PERSON] , [INFO] . (а.с.5) Трудова книжка серії [NUMBER] видана на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.8) З архівної довідки №517/01-14 від 13.12.2023 року, виданої Радивилівським трудовим архівом, вбачається, що [PERSON] (так зазначено в документі) працював у колгоспі ім. 17 Вересня у 1977 році, в червня 1978 року по серпень 1978 року, з серпня 1979 року по травень 1982 року, з червня 1985 року по січень 2000 року. (а.с.7) Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пункт 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення вказаного факту необхідне заявнику для реалізації його права на отримання пенсії віку. У позасудовому порядку усунути недоліки в документах можливості немає. Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою № 637 Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Таким чином, з огляду на зміст досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності документу. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved