Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із позовом звернулася Обухівська окружна прокуратура та просила суд: - усунути перешкоди у здійсненні Ржищівською міською об`єднаною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2 га з кадастровим номером 3222984000:01:004:0010 шляхом визнання недійсним наказу Головного управління Держземагенства у Київській області від 11.03.2014 № КИ/3222984000:01:004/00016454 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»; - усунути перешкоди у здійсненні Ржищівською міською об`єднаною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2 га з кадастровим номером 3222984000:01:004:0010 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер № 12142855 від 03.04.2014 з одночасним припиненням права власності [PERSON] на цю ділянку; - усунути перешкоди у здійсненні Ржищівською міською об`єднаною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2 га з кадастровим номером 3222984000:01:004:0010 шляхом скасування свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 03.04.2014 виданого на ім`я [PERSON] ; - усунути перешкоди у здійсненні Ржищівською міською об`єднаною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2 га з кадастровим номером 3222984000:01:004:0010 шляхом скасування її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі; - усунути перешкоди у здійсненні Ржищівською міською об`єднаною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою природно-заповідного фонду площею 2 га з кадастровим номером 3222984000:01:004:0010 шляхом її повернення на користь Ржищівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Ржищівської міської ради (код ЄДРПОУ 04358218) з незаконного володіння [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Свій позов обґрунтовувала тим, що на підставі рішень Київської обласної ради від 17.02.2000 № 168-10-ХХІІІ та рішення Черкаської обласної ради від 26.02.2000 № 14-4 «Про організацію регіонального парку «Трахтемирів» організовано регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» та надано останньому статус об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення. Межі регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» визначені проектом створення регіонального ландшафтного парку. Зокрема, на території Київської області знаходиться 5148,7 га земель, з них 3517,2 га на території Малобукринської сільської ради Миронівського району. Відповідно до пунктів 1.2 - 1.4 Положення «Про регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» Регіональний ландшафтний парк «Трахтемирів» характеризується винятковим багатством рослинного і тваринного світу, різноманітністю рельєфу і ландшафтних форм, є природоохоронною, науково-дослідною та еколого-просвітницькою установою, територія й акваторія якої включає природні комплекси й об`єкти, що мають особливу екологічну, історичну і естетичну цінність і які призначені для використання в природоохоронних, наукових, просвітницьких, культурних, обмежено-рекреаційних цілях і для регульованого туризму, що зумовлює необхідність збереження цієї території у первинному стані і заборони будь-якої діяльності, здатної деструктивно на неї вплинути. Разом з тим установлено, що наказом Головного управління Держземагенства у Київській області від 11.03.2014 № КИ/3222984000:01:004/00016454 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області, надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2 га з кадастровим номером 3222984000:01:004:0010 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності. В подальшому, згідно рішення державного реєстратора реєстраційної службою Миронівського районного управління юстиції від 03.04.2014 за № 12142855 на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно на вищевказану земельну ділянку номер 19946641 від 03.04.2014. Таким чином, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3222984000:01:004:0010 для ведення особистого селянського господарства на території Малобукринської сільської ради Миронівського району. Разом з тим, із зазначених вище підстав набуття права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222984000:01:004:0010 відбулося з порушеннями норм ст. ст. 20, 84, 116, 122, 149, 150, 186-1 Земельного кодексу України, ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» ст. ст. 7, 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». Зазначена вище земельна ділянка має особливий статус цільового призначення (особливо цінних земель природно-заповідного фонду), а також згідно положень цивільного законодавства відноситься до земель обмеженої оборотоздатності. Вказаний вище наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 11.03.2014 № КИ/3222984000:01:004/00016454, свідоцтво про право власності від 03.04.2014 підлягаю визнанню недійсними і скасуванню, а земельна ділянка природно-заповідного фонду із кадастровим номером 3222984000:01:004:0010, площею 2 га, підлягає поверненню з незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Ржищівської міської ради. Розташування земельної ділянки із кадастровим номером 3222984000:01:004:0010, яку набув [PERSON] згідно наказу Головного управління Держземагенства у Київській області в межах регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» (підтверджується інформацією ТОВ «Геоматичні рішення») за чинним законодавством, свідчить про її віднесення до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює перебування даної ділянки у приватній власності і користуванні з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Тобто, території та об`єкти природно-заповідного фонду наділені надважливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною, тобто згідно зі статтею 178 Цивільного кодексу України належать до обмежено оборотоздатних об`єктів. На момент видання Головним управлінням Держземагенства у Київській області наказу від 11.03.2014 № КИ/3222984000:01:004/00016454 діяли норми Земельного кодексу України та Закону України «Про природно-заповідний фонд України», які встановлювали, що спірні земельні ділянки мали цільове призначення землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. В судовому засіданні прокурор позов підтримала, просила його задовольнити з підстав зазначених в ньому. Від позивача Ржищівської міської ради Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся за адресою, зареєстрованого місця проживання, а також через оголошення на веб-порталі судової влади, проте в судові засідання не з`явився, його неявка у відповідності до ч. 10 ст. 130 та ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Від відповідача Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовніих вимог в поному обсязі, посилаючись на ті обставини, що відповідно до листа Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області від 04.11.2024 № 02-02-09/3551 Ржищівською міською радою Київської області не пред`являвся позов щодо усунення перешкоди у здійсненні права користування спірною земельною ділянкою через відсутність можливості встановити приналежність цієї та інших земельних ділянок до земель природно-заповідного фонду регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів». З 1 січня 2013 року центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають у власність або у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. Це передбачено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», яким законодавець вніс зміни до Земельного кодексу України, зокрема до статті 122 Земельного кодексу України. Головне управління Держземагентства у Київській області відповідно до покладених на нього завдань передавало відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України особа, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Виходячи з вищенаведеного, Головне управління не мало підстав відмовити у затвердженні проекту землеустрою, оскільки відповідно до проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, позивач не вніс відомості про земельні ділянки природно-заповідного фонду до Державного земельного кадастру, що є обов`язковою умовою згідно частини 2 статті 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр»: внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим. Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. В подальшому,

Outcome: approved