Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 27.12.2017 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вона з дітьми та відповідач почали проживати окремо. З моменту розірвання шлюбу по даний час відповідач ніяким чином не піклується про своїх неповнолітніх дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами дітей, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми взагалі; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми освіти. У зв`язку з тим, що відповідач відмовився від матеріального забезпечення своїх дітей, вона в 2016 та 2017 роках зверталася до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області та Млинівського районного суду Рівненської області з позовними заявами про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання спільних неповнолітніх дітей. Відповідно до довідки Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області від 04.09.2025 №42734 борг по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] становить 114 362 грн, відповідно до довідки Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області від 04.09.2025 №42797 на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] становить 224744 грн. Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та реалізації прав щодо своїх дітей, що в свою чергу порушує інтереси дітей та перешкоджає їх індивідуальному розвитку. Зважаючи на це, вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 26.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27.11.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без їхньої участі. ІІІ. Фактичні обставини справи. У свідоцтвах про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 7, 8). Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 27.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). Після реєстрації шлюбу з [PERSON] , позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). Як свідчать довідки про реєстрацію місця проживання особи, діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 10, 11). За тією ж адресою зареєстрована позивачка [PERSON] , що підтверджується витягом з РТГ від 12.09.2025 (а.с. 5). Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання сім`ї від 04.09.2025 №165, виданого Острожецькою сільською радою Дубенського району Рівненської області, позивачка [PERSON] разом з дітьми проживає в [ADDRESS] . Неповнолітніх дітей виховує сама. Батько дітей [PERSON] участі в їх вихованні не приймає, дітей не відвідує (а.с. 14). Відповідно до довідки Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області від 04.09.2025 №42734 борг [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] становить 114362 грн (а.с. 15). Відповідно до довідки Дубенського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області від 04.09.2025 №42797 борг [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] становить 224744 грн (а.с. 16). У характеристиках Борбинського ліцею Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області від 12.09.2025 №109, від 12.09.2025 №110, від 12.09.2025 №111, де зазначено, що батько [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] навчанням, вихованням та розвитком дітей не цікавиться та не інтересу до шкільного життя дітей немає, належну увагу по вихованню дітей приділяє мати дітей, підтримує постійний зв`язок з вчителями, класним керівником та систематично відвідує батьківські збори (а.с. 17, 18, 19). У виписках із рішень ЛКК від 08.09.2025 року про стан здоров`я дітей зазначено, що батько дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] участі у догляді та вихованні дітей не приймає (а.с. 20, 21, 22). Згідно письмового висновку органу опіки та піклування Острожецької сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Острожецької сільської ради №107 від 23.10.2025, вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с. 77, 78-79). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач не бере участі у вихованні своїх дітей, вже декілька років не навідується до дітей, жодних контактів з дітьми не має. Діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у суді пояснили, що їхній батько [PERSON] впродовж кількох років з ними не спілкується, не відвідує їх, не телефонує, не вітає з днем народження. IV. Норми права, які застосував суд. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків…, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Стороною позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач [PERSON] , який є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не виявляє до дітей будь-якої уваги та турботи. Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Враховуючи наведене, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, відповідно п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також, суд роз`яснює [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 1211, 20 грн. та 7000, 00 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved