Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.04.2023 року між ними зареєстровано шлюб. Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, виникали конфлікти. Між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В даному шлюбі народилася [INFO] дитина - [PERSON] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Заперечень по суті пред`явлених вимог не надав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у порядку ст. 280 ЦПК України за наявними матеріалами. Суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.04.2023 року у Покровському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №144, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . В даному шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 04.07.2023 Дарницьким відділом ДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с9). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який не бажає примирення з відповідачем. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а шлюб має формальний характер. Положеннями ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ч. ч.3,4 ст. 56, ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved