Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У позовній заяві представник позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 26320,80 гривень заборгованості за кредитним договором № 1534-1549 від 03.04.2025. Вимоги обґрунтовано тим, що 03.04.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1534-1549. Відповідно до цього Договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 11000, 00 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 21 день, комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту, промо-ставка 0,90 % в день, знижена % ставка: 1,00 % в день, стандартна % ставка: 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Позивач надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору, тим самим виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Відповідач, зі своєї сторони, підтвердив виникнення у нього кредитного зобов`язання відповідно до умов укладеного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 днів календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. В подальшому, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю та не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, у зв`язку із чим станом на 22.10.2025 загальний розмір його кредитної заборгованості становить 26320,80 грн, з яких: 11000,00 грн заборгованість за кредитом, 15320,80 грн - заборгованість за нарахованими процентами. 03.04.2025 позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень умов договору щодо сплати відсотків, однак зазначену вимогу відповідач проігнорував, порушення не усунув. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 06 січня 2026 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у формі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Копію ухвали суду від 06 січня 2026 року відповідач отримав 28 січня 2026 року, що підтверджується інформацією з інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером. У визначений судом строк відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи з викликом сторін сторони не подали, тому у відповідності до положень ст.279 ЦПК суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 03 квітня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» /кредитодавець/ та [PERSON] /позичальник/ уклали Договір про відкриття кредитної лінії № 1534-1549 продукту «MiniKasa» (далі Договір). Договір укладений у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.3.1. Договору). У Договорі сторони погодили такі його істотні умови: загальний розмір кредиту 11000,00 грн (п.4.1. Договору); дата надання кредиту 03.04.2025 (п.4.2. Договору); базовий період кредитування 21 календарних днів (п.4.8. Договору); стандартна процентна ставка: 1,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше) (п.4.10 Договору); комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту (п.4.11 Договру); строк кредитування, тобто строк, на який видається кредит, - 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 02.04.2026 (п.4.14 Договору); орієнтовна загальна вартість кредиту 47841,60 грн (п.4.16 Договору); за прострочення грошового зобов`язання зі сплати процентів та комісії позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 401500,00% річний від суми заборгованості в силу положень ст.625 ЦК України. Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом визначений у розділі 5 Договору. Пунктом 8.3 Договору визначено, що у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом або комісії за видачу кредиту на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати повернення кредиту, що встановлена п.4.14 цього Договру. Укладений між сторонами Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А3103». На виконання умов договору позивач 03 квітня 2025 року надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 11000,00 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок, який зазначений у договорі [NUMBER] , за допомогою системи EasyPay, що підтверджується інформацією ТОВ «Контрактовий Дім» від 30.10.2025 №7/17300. Отже, позивач, надавши відповідачу кредитні кошти в обумовленій сумі, свої зобов`язання за Договором виконав. Відповідач, зі своє сторони, умови Договору належним чином не виконував, кредит та проценти за його користування у встановлені строки не повертав, у зв`язку із чим станом на 22 жовтня 2025 року у нього утворилась заборгованість, яка складається із 11000,00 грн тіла кредиту та 15320,80 грн відсотків за користування кредитом, всього 26320,80 грн,що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. 28 жовтня 2025 року позивач надіслав відповідачу письмову вимогу про необхідність сплати указаної суми заборгованості. Реагування відповідача на таку вимогу позивач не отримав. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. На підставі досліджених у справі доказів встановлено, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору. Кредитний договір між сторонами укладений у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та у ньому визначені усі необхідні умови, які вимагаються до даного виду договорів, зокрема, щодо суми кредиту, терміну кредитування, сплати процентів за його користування та комісії за видачу кредиту. Підписавши у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором Договір та його додатки відповідач як позичальник відповідно до ст.ст.3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Передача кредитних коштів позивачем відповідачу відбулася, тому останній за умовами Договору зобов`язаний їх повернути, а також здійснити інші визначені умовами Договору обов`язкові платежі сплатити відсотки за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Існування у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22 жовтня 2025 року заборгованість відповідача становить 26320,80 грн, яка складається із 11000,00 грн тіла кредиту та 15320,80 грн відсотків за користування кредитом. При цьому, за період з 03.04.2025 по 22.10.2025 позивачем нараховані відсотки в сумі 21359,80 грн, відсотки по ст.625 ЦК України 5500,00 грн, комісія 1650,00 грн, основний борг - 11000,00 грн. Упродовж цього періоду відповідач на погашення заборгованості здійснив лише один платіж, а саме 29.05.2025 на суму 13189,00 грн, які позивачем спрямовані на погашення комісії в сумі 1650,00 грн, відсотків по ст.625 ЦК України 5500,00 грн, відсотків за користування кредитом 6039,00 грн. Нарахування комісії в сумі1650,00 грн відповідає умовах п.4.11 кредитного договору (11000 х 15% : 100 = 1650,00 грн), тому зарахування внесених відповідачем коштів на погашення такої суми комісії є правомірним. Разом з тим, нарахування позивачем відсотків по ст.625 ЦК України в сумі 5500,00 грн і зарахування відповідної суми в рахунок погашення цієї складової із внесених відповідачем коштів не ґрунтується на вимогах діючого законодавства з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частина 2 статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. При укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. У кредитному договорі сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 в справі №444/9519/12 та від 31.10.2018 в справі №202/4494/16-ц. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення з боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. У даній справі строк кредитування встановлений до 02.04.2026 (п.4.14 Договору). Позов поданий позивачем у відповідності до п.8.3 Договору, тобто до спливу строку кредитування з причин несплати відповідачем процентів у строк понад один календарний місяць. Отже, враховуючи зміст вищенаведених правових позицій Верховного Суду та фактичні обставини цієї справи щодо строку кредитування і права позивача дострокового вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за період фактичного користування кредиту, нарахування позивачем відсотків по ч.2 ст.625 ЦК України є безпідставним. Крім цього, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває нині, що є загальновідомим фактом. Наведе свідчить, що у кредитному зобов`язанні в період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування положення ст.625 ЦК України кредитодавцем фактично не застосовуються. За викладених обставин, суму сплачених відповідачем коштів в розмірі 5500,00 грн, які позивачем безпідставно спрямовані на погашення заборгованості по відсотках за ст.625 ЦК України, слід зарахувати на погашення відсотків за користування кредитом. З урахуванням наведеного, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становитиме: 11000,00 грн основний борг, 9820,80 грн відсотки (15320,80 5500,00), всього 20820,80 грн. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту, відсотків за його користування належним чином не виконував, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в загальній сумі 20820,80 грн, яка підлягає стягненню на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в судовому порядку. Таким чином, з вищенаведених підстав і мотивів позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 79,10 % таких вимог.

Outcome: partial