Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.05.2025 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №445. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 20.05.2025 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Разом з тим, сімейне життя у них з відповідачем не склалось, у зв`язку із різними характерами та поглядами на життя. Шлюбні відносини між ними припинились у кінці грудня 2025 року, спільного господарства вони не ведуть, а відтак подальше збереження шлюбу на думку позивача є неможливим. З огляду на викладене позивач просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2026 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.02.2026 судом зареєстровано відзив на позов поданий відповідачем [PERSON] через систему «Електронний суд», в якому остання вказує, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне сімейне життя та збереження сім`ї є об`єктивно неможливими. Відповідач зауважує, що фактичне припинення сімейних відносин відбулося не з її ініціативи та не внаслідок її небажання зберігати сім`ю. Станом на момент подання відзиву сімейні відносини між ними дійсно фактично припинені, вони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки відсутні. З огляду на викладене, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки його збереження має виключно формальний характер і не відповідає реальному стану правовідносин між ними. З огляду на вищевикладене відповідач просить позов задовольнити та відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити, строк на примирення просив не надавати, оскільки рішення про розірвання шлюбу є остаточним та безповоротним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте у відзиві на позов просила здійснювати розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 27.01.2026 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 20.05.2025 у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено актовий запис №445. У даному шлюбі у сторін дітей немає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, обоє бажають шлюб розірвати, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами слід розірвати. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1331,20 грн судового збору.

Outcome: approved