Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк», позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07.02.2024 у розмірі 168564,49 гривень станом на 05 листопада 2025 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те,що підписана Анкета-Заява складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору у зв`язку з чим, станом на 05 листопада 2025 року має заборгованість в розмірі 168564,49 гривень, з яких: 103175,41 гривень - заборгованість за кредитом; 64139,08 гривень - заборгованість за відсотками та 1250,00 гривень заборгованість за пенею. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. Однак, відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання за договором. Посилаючись на норми статей ЦК України, Законів України «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг», позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.02.2024 у розмірі 168564,49 гривні, з яких: 103175,41 гривень - заборгованість за кредитом, 64139,08 гривень - заборгованість за відсотками та 1250,00 гривень -заборгованість за пенею. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422,40 гривні. У разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Ціпан О.П. зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково, з огляду на наступне. Згідно довідки за лімітами, 28.09.2024 відповідачеві збільшено ліміт до 35800,00 гривень і в той же день і час ліміт збільшено до 103200 гривень. Відповідач звернулася до банку та отримала виписку по картці. Згідно виписки, останній раз встановлювався кредитний ліміт 28.09.2024 в сумі 35800,00 гривень. З огляду на що, відповідач позовні вимоги в частині заборгованості по тілу кредиту визнає на суму 35800,00 гривень. Крім того, відповідач вважає, що розмір нарахованих відсотків за користування кредитом не є співмірним розміру заборгованості по тілу кредиту. Оскільки даний кредит є споживчим кредитом, вважає, що є всі підстави для зменшення заборгованості по нарахованих відмотках до розміру заборгованості по тілу кредиту. Крім того, відповідач не визнає вимог в частині стягнення пені в сумі 1250,00 гривень, оскільки відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позичальник звільняється від даного виду відповідальності. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, зазначає наступне. Встановлено, що 07.02.2024 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Відповідно до вказаної заяви відповідач своїм підписом підтвердила, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Окрім того, відповідач з підписанням вказаної анкети-заяви підтвердив факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг у АТ «А-Банк». Згідно заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 07.02.2024, [PERSON] просила відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі. Відповідно до паспорта споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», сума кредиту від 1000 гривень до 200 000 гривень, строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження, тип процентної ставки фіксована, реальна річна процентна ставка 49,34 %. Анкета заява, Заява на встановлення кредитного ліміту, Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписані [PERSON] 07.02.2024 електронним підписом (а.с.11 на звороті - 15). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня 2028 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня 2031 року (а.с.35 на звороті). Згідно довідки за лімітами, 07.02.2024 АТ «А-Банк» встановив відповідачу початковий кредитний ліміт в розмірі 1 000,00 гривень. 08.03.2024 кредитний ліміт збільшено до 2000,00 гривень, 17.05.2024 кредитний ліміт збільшено до 7000,00 гривень, 27.05.2024 кредитний ліміт збільшено до 12000,00 гривень, 03.07.2024 кредитний ліміт збільшено до 17000,00 гривеннь, 03.08.2024 кредитний ліміт збільшено до 22 000,00 гривень, 07.08.2024 кредитний ліміт зменшено до 15 000,00 гривень, 07.08.2024 кредитний ліміт збільшено до 20 000,00 гривень, 10.09.2024 кредитний ліміт збільшено до 25 000,00 гривень, 28.09.2024 кредитний ліміт збільшено до 35800,00 гривень, 28.09.2024 кредитний ліміт збільшено до 103200,00 гривень (а.с.35). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За приписами частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. З виписки по картковому рахунку боржника вбачається, що відповідач [PERSON] користувалася кредитною карткою, проводила розрахунки, здійснювала зняття готівки, поповнювала послуги мобільного зв`язку, здійснювала зарахування переказів на картку тощо (а.с.16-34,75-98). Відповідно до розрахунку за договором №б/н від 07.02.2024, заборгованість [PERSON] станом на 03 листопада 2025 року перед АТ «А-Банк» склала 168564,49 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту -103175,41 гривень, заборгованість за процентами 64139,08 гривень, штраф 1250,00 гривень (а.с.6-10). Разом з тим, зазначений розрахунок заборгованості відповідач оспорює та вказує, що розмір заборгованості за тілом кредиту не може бути більше 35800,00 гривень. У підтвердження чого надає повну виписку з банку за станом на 27 січня 2026 року. Відповідно до виписку по картці [PERSON] [NUMBER] за період з 07.02.2024 по 27.01.2026, на картковий рахунок [PERSON] останній раз встановлювався ліміт, а саме 28.09.2024 о 04:28 в сумі 35800,00 гривень (а.с.75-98). При цьому, дана виписка по рахунку не містить відомостей у підтвердження того, що 28.09.2024 о 04:28 на картковий рахунок [PERSON] 28.09.2024 о 04:28 було встановлено кредитний ліміт в сумі 103200,00 гривень, як зазначено у довідці за лімітами (а.с.35). За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості по тілу кредиту не може бути більше, аніж 35800,00 гривень. Разом з тим, суд не вбачає підстав для зменшення нарахованих відсотків за наданим кредитом до розміру тіла кредиту, з 64139,08 гривень до 35800,00 гривень, оскільки згідно умов договору, сторони погодили всі істотні умови кредитування щодо тіла кредиту, його термінів та порядку повернення. З наведеного розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що такий розрахунок проведений в межах строку кредитування. При цьому, у спростування наданого банком розрахунку свого розрахунку за відсотками відповідач не надала. Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 1250,00 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено і станом на час розгляду даної справи він триває. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19. Так, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Слід зазначити, що розрахунок пені проведений позивачем в період дії в Україні воєнного стану. Відтак, з огляду на положення п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України відсутні підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 1250,00 гривень, оскільки відповідач звільняється від сплати указаного виду відповідальності згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 99 939,08 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 35800,00 гривень та заборгованість за процентами в сумі 64139,08 гривень. Оскільки позов задовольняється судом на 59,29 відсотків, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1436,24 гривень.

Outcome: partial