Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Представник позивача адвокат Зощенко В.В. звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] народився [PERSON] . 10.02.2025 [PERSON] у зв`язку з небезпечним рівнем безпеки був відібраний від батька [PERSON] , з яким він проживав та тимчасово був поміщений до відділення КНП «Менська міська лікарня». Згідно рішення виконавчого комітету Коропської селищної ради від 18.02.2025 року № 89 неповнолітній [PERSON] був влаштований в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . [INFO] батько неповнолітньої дитини - [PERSON] помер. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області віл 22 серпня 2025 року [PERSON] , позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] . Рішенням Понорницької селищної ради № 318 від 28 жовтня 2025 року утворена прийомна сім`я [PERSON] та [PERSON] . До прийомної сім`ї на виховання та спільне проживання влаштована дитина, позбавлена батьківського піклування [PERSON] . Відповідачка проживає окремо від дитини, будь якого піклування над дитиною не здійснює, не спілкується з ним, матеріально не допомагає. Ухвалою судді від 06 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку з чим, суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , батьками вказано: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 13 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2025 року позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] . Згідно до рішення виконавчого комітету Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району, Чернігівської області від 28 жовтня 2025 року № 318 з 28 жовтня 2025 року утворено прийомну сім`ю [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Влаштовано з 28 жовтня 2025 року до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Отже, суд, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а відсутність також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину, прийшов до висновку про існування обов`язку у відповідачки матеріально утримувати свою дитину. Згідно положень ч.ч . 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які б свідчили про неможливість відповідачки сплачувати аліменти саме у такому розмірі, в якому просить позивач, матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved