Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали позовної заяви Акціонерного товариства "Укрсиббанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 2706-08 ОФ Н від 17.06.2005 (в системі обліку банку договір № 10610909000) у розмірі 69212,00 доларів США, з яких: 52798,27 доларів США заборгованість за кредитом; 11624,21 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом з 01.02.2022 по 30.09.2024; 4789,61 доларів США за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін з 12.03.2022 по 30.09.2024 солідарно з [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства "Укрсиббанк" судовий збів у розмірі 42865,57 гривень у рівних частках з кожного по 21432,79 гривень та фактично понесені судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 2706-08 ОФ Н від 17.06.2005 (в системі обліку банку договір № 10610909000), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у загальній сумі 256000,00 доларів США шляхом видачі готівки через касу, а відповідач зобов`язався щомісяця повертати кредит відповідно до графіку, але в будь-якому разі повернути кредит та проценти до 17.06.2026. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] . Станом на 30.10.2024 заборгованість за кредитним договором складає 69212,09 доларів США. Станом на дату подання позову зобов`язання з погашення заборгованості не виконуються. У зв`язку з чим позивач має право на захист своїх прав шляхом солідарного стягнення заборгованості з відповідачів. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовні матеріали передані на розгляд судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2024 відкрите провадження та призначений розгляд справи у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 16.01.2025. У підготовче засідання 16.01.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Підготовче засідання відкладене на 26.02.2025. У підготовче засідання 26.02.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 26.02.2025 до суду від представника позивача Горика В.М. надійшла заява про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з можливістю мирового крегулювання спору. Відповідачі про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань або відзиву на позовну не подавали. Підготовче засідання відкладене на 24.04.2025. У підготовче засідання 24.04.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 23.04.2025 до суду від представника позивача Горика В.М. надійшла заява про розгляд справи без участі представника АТ «УкрСиббанк». Від представника відповідача [PERSON] адвоката Мирковіч В.Ю. надійшла заява про вступ у справу в якості представника відповідача, в якій заявник просив надати йому час для ознайомлення з матеріалами справи. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Підготовче засідання відкладене на 01.07.2025. У підготовче засідання 01.07.2025 з`явилися: представник позивача АТ «УкрСиббанк» - Горик В.М., відповідачі: [PERSON] , [PERSON] 01.07.2025 до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з хворобою його представника. У підготовчому засіданні учасники справи повідомили про вчинення дій, спрямованих на мирове врегулювання спору, просили відкласти розгляд справи. Підготовче засідання відкладене на 25.09.2025. У підготовче засідання 25.09.2025 з`явилися: представник позивача [PERSON] , відповідач [PERSON] . Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася. [PERSON] заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що сторони намагаються врегулювати спір шляхом мирового врегулювання. Відповідачі підтримали зазначене клопотання. Підготовче засідання відкладене на 25.11.2025. У підготовче засідання 25.11.2025 з`явилися: представник позивача [PERSON] , відповідачка [PERSON] . Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився. 25.11.2025 відповідачка [PERSON] заявила клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з раптовою хворобою представника. Підготовче засідання відкладене на 02.12.2025. У підготовче засідання 02.12.2025 сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 02.12.2025 до суду від представника позивача Горика В.М. надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника АТ «УкрСиббанк», у якій заявник зазначив, що не заперечує проти закриття підготовчого провадження у справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2025 закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті на 10.02.2026. У судове засідання 10.02.2026 учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце розгляд справи повідомлені належним чином. Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідачів про судовий розгляд, однак відповідачі до суду не з`явились, про причини неявки до суду не повідомляють, не подали відзив на позовну заяву, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, по що зазначив у позовній заяві, суд дійшов висновку про здійснення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судові засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України 10.02.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 23.02.2026, враховуючи відключення електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦПК України). Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Суд встановив, що 17.06.2025 Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (банк) та [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір № 2706-08 ОФ Н, відповідно до п.1.1. якого банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 256000,00 доларів США, що на день укладення кредитного договору складає 1294080,00 гривень, у порядку і на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2.1 надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 17 червня 2005 року по 17 червня 2026 року. Позичальник в будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додається), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5., 5.6, 5.8, 5.10, 5.11, 7.4, частини 2 п. 9.2. цього договору (п. 1.2.2). Підпунктами 1.3.1-1.3.2 пункту 1.3. договору визначено, що плата за кредит (під терміном «плата за кредит» у даному договорі розуміються як проценти так і комісії): за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 11,5 % річних. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику згідно умов даного договору, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку. Пунктами 1.3.5-1.3.6 договору також визначено, що позичальник сплачує банку комісію за видачу кредиту у розмірі 1,4 % від суми фактично виданих коштів та комісію за оформлення кредиту у розмірі 0,1% від суми фактично виданих коштів. Цільове призначення кредиту: придбання нерухомості, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1. договору у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором банком приймається: іпотека нерухомості, що розташована за адресою: [ADDRESS] , нежилі приміщення № 501,502, нежиле приміщення першого поверху, нежиле приміщення підвального поверху; порука [PERSON] . Згідно з п. 4.6. договору позичальник зобов`язується достроково повернути у повному розмірі кредит у випадках застосування банком будь-якого з п.п. 2.3, 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 5.11., 7.4. частини 2 п. 9.2. цього договору в порядку, визначеному розділом 11 цього договору. Пунктом 5.5. договору передбачено, що у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або термінів сплати плати за кредит строком більш ніж на 5 календарних днів, та/або у випадку порушення Позичальником умов договору застави, вказаного в п. 2 даного договору банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку визначеному в розділі 11 цього договору. У додатку № 1 до кредитного договору № 2706-08 ОФ Н від 17.06.2005 сторонами погоджений графік погашення кредиту з 10.07.2005 до 17.06.2026. Факт видачі готівки позивачем [PERSON] 17.06.2005 у сумі 256000,00 доларів США підтверджується копіями заяви на видачу готівки № 2 від 17.06.2005 та випискою за період з 17.06.2005 по 17.06.2005 по особовому рахунку [PERSON] . Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У п. п. 73, 74 постанови від 15.06.2023 у справі № 910/15023/21 Верховний Суд відзначає, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 26.02.2020 у справі № 911/1348/16, від 19.11.2020 у справі № 910/21578/16, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). Суд вважає надані позивачем копію заяви на видачу готівки та банківської виписки, належними та допустимими доказом отримання відповідачем коштів на підставі укладеного з позивачем кредитного договору. 17.06.2005 Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» (кредитор), [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (поручитель) уклали договір поруки № 2706-08 від 17.06.2005, відповідно до умов п.1.1. якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником, [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 2706-08 ОФ Н від 17.06.2005, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У пункті 1.2. договору визначені усі умови кредитного договору, укладеного між кредитором і позичальником. Пунктом 1.3. договору визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному кредитному договорі. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Відповідно до п. 2.2. договору у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання на 5 день з моменту невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору. Поручитель зобов`язаний виконати свої зобов`язання на користь кредитора в термін, визначений п. 2.2. цього договору шляхом перерахування суми заборгованості позичальника на рахунок/рахунки (простроченої заборгованості, прострочених процентів, комісії і т.інш.), вказані кредитором (п. 2.3. договору). Пунктом 3.2. договору визначено, що порука припиняється з припиненням всіх зобов`язань позичальника по вищевказаному кредитному договору. 13.12.2023 позивач направив [PERSON] на адресу, зазначену у кредитному договорі, вимогу № 27-1-01/1142 від 08.12.2023 у якій зазначено про існуючу заборгованість позичальника за кредитним договором № 2706-08 ОФ Н від 17.06.2005 станом на 07.12.2023 у розмірі 64067,96 доларів США, з яких 31464,00 доларів США кредитна заборгованість, 505,99 доларів США заборгованість по процентах, 21334,27 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 10763,70 доларів США прострочена заборгованість по процентах, та пред`явлена вимога про усунення порушень умов кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 (тридцять одного) календарного дня з дати одержання вимоги у розмірі: 21334,27 доларів США простроченої заборгованості по кредиту, 10763,70 доларів США простроченої заборгованості по процентах. У випадку не усунення порушень на 32 (тридцять другий) день з дня отримання вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня дати відправлення позичальнику вимоги позивач вимагав сплати заборгованості у повному обсязі, що становить 64067,96 доларів США. Також 13.12.2023 позивач направив [PERSON] на адресу, зазначену у договорі поруки, вимогу № 27-1-01/1143 від 08.12.2023 у якій зазначено про існуючу заборгованість позичальника за кредитним договором № 2706-08 ОФ Н від 17.06.2005 станом на 07.12.2023 у розмірі 64067,96 доларів США, з яких 31464,00 доларів США кредитна заборгованість, 505,99 доларів США заборгованість по процентах, 21334,27 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 10763,70 доларів США прострочена заборгованість по процентах, та зазначено, що у випадку не усунення порушень на 32 (тридцять другий) день з дня отримання вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня дати відправлення позичальнику вимоги позивач вимагає сплати від поручителя заборгованості у повному обсязі, що становить 64067,96 доларів США. Факт відправлення зазначених вимог 13.12.2023 підтверджується копіями списку згрупованих рекомендованих відправлень № 9911 та фіскального чека від 13.12.2023. Згідно п. 11.1. кредитного договору відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 5.11, 7.4, частини 2 п.9.2 цього договору та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, згідно з п.1.2.2. цього договору. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов`язковим до повернення з моменту отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. В цьому випадку позичальник зобов`язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін в повному обсязі. В будь-якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно вимоги Банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику. Відповідно до 11.2. кредитного договору така вимога направляється на адресу позичальника листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур`єром. У разі зміни фактичної чи юридичної адреси Позичальником без попереднього про це повідомлення банку чи інших навмисних дій Позичальника, у зв`язку з чим письмова вимога банку не отримана позичальником, строк повернення кредиту та плати за кредит в такому випадку встановлюється через 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику. З огляду на припис пунктів 11.1, 11.2 кредитного договору, новий строк повернення кредиту та плати за кредит не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику. Позивач у вимогах № 27-1-01/1142 від 08.12.2023 та № 27-1-01/1143 від 08.12.2023 встановив відповідача більш тривалий строк на дострокове повернення кредиту 41 календарний день з дня відправлення вимоги. У матеріалах справи відсутні відомості про усунення відповідачами порушень кредитного договору № 2706-08 ОФ Н від 17.06.2005 у строки, визначені у вимогах позивача № 27-1-01/1142 від 08.12.2023 та № 27-1-01/1143 від 08.12.2023. Строк дострокового повернення кредиту, встановлений позивачем, настав 23.01.2024. Згідно наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] на 30.10.2024 становить: заборгованість за кредитом 52798,27 доларів США, 11624,21 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 4789,61 доларів США заборгованість за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін, всього 69212,09 доларів США. У матеріалах справі відсутні докази виконання відповідачами вимог позивача щодо дострокового повернення суми кредиту. Відповідачі не скористались своїм правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві, подати контррозрахунок заборгованості. З огляду на припис ст. 554 ЦК України, умови пунктів 1.1, 1.3-1.4, 2.2-2.3, відповідачі мають відповідати за виконання кредитного договору2706-08 ОФ Н від 17.06.2005 як солідарні боржники. Досліджені під час розгляду справи докази є належними та допустимими, у своїй сукупності достатніми для висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 52789,61 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 11624,21 долари США та заборгованість по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін у розмірі 4789,61 долари США підлягають задоволенню. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово висновувала, що у цивільному законодавстві відсутня заборона на укладення правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги. Такий підхід до розуміння правової природи іноземної валюти як валюти зобов`язання є усталеним і послідовним у практиці Великої Палати Верховного Суду (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16, від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17), а підстав для відступу від нього відсутні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 500/5194/16 сформульовано такий правовий висновок: «формулюючи висновок щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду констатує, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення. Посилання відповідача на те, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається на день подання позову, не ґрунтується на нормах матеріального права ….. Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним / приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення.». Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, визначивши розмір заборгованості, який підлягає стягненню, у грошовому еквіваленті в іноземній валюті. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При відкритті провадження у справі суд встановив надходження та зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 42865,57 гривень. Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 42865,57 гривень - по 21432,79 гривень з кожного. Інші процесуальні витрати у справі не заявлені.

Outcome: approved