Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

УСЗН адміністрації Слобідського району ХМР звернулось до Слобідського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача переплачену суму допомоги у розмірі 11392 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач 22.04.2019 року звернувся до позивача з заявою про призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату в зв`язку з відсутністю страхового стажу. При поданні заяви, відповідач повідомив, що він не працює, приватним підприємцем не являється, в центрі зайнятості населення на обліку не перебуває, перебуває в шлюбі, дружина [PERSON] , [INFO] , яка також станом на день звернення з заявою про отримання допомоги не працює, перебуває на обліку в Слобожанському об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській області та отримує пенсію за віком, на обліку в центрі зайнятості населення на обліку не перебуває, приватним підприємцем також не являється. Також заявник повідомив, що на праві власності є автомобіль марки Форд, державний номерний знак [NUMBER] , 1993 р. випуску, іншого транспортного засобу у власності ані дружина, ані заявник не має. Проживають разом з дружиною за адресою: [ADDRESS] , загальна площа житла - 71,9 м2, нерухоме майно перебуває у приватній власності. Відповідно до вказаної заяви, наданих документів та інформації про доходи заявника та його сім`ї, Управлінням прийнято рішення про призначення заявнику [PERSON] тимчасової державної допомоги з 12.02.2019, з наступного дня після досягнення заявником пенсійного віку. В період з 11.08.2019 по 10.02.2020 тимчасова державна допомога не призначалась та не виплачувалась, оскільки заявник не звертався в цей період з заявою про отримання допомоги. З 10.02.2020 виплату тимчасової державної допомоги було продовжено, розмір допомоги складав виходячи із встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з відповідного місяця, на підставі заяви про призначення тимчасової допомоги від 10.02.2020 № 255. Так, за період з 12.02.2019 по 31.12.2022 було виплачено 25370,70 грн. 28.03.2023 Нацсоцсервісною службою була проведена перевірка ПТК «Обробка результатів верифікації» законності та правильності призначення, нарахування та виплати державної допомоги [PERSON] . На підставі проведеної перевірки була виявлена переплата державної допомоги, про що був складений Акт від 28.03.2023 № 20, з додатком щодо переліку перевірених особових справ. За даними проведеної верифікації встановлено, що на праві власності за заявником у серпні та грудні 2021 року було зареєстровано ще два транспортних засоби, зокрема: автомобіль ВАЗ 217130, 2010 р. випуску, дата державної реєстрації 14.08.2021 та автомобіль FIAT ТІРО, 1989 р. випуску, дата державної реєстрації 11.12.2021 (дата зняття з обліку: 22.06.2023), про які Управління повідомлено не було. У зв?язку з неповідомленням органу соціального захисту про зміну матеріального стану, зокрема наявності у заявника більш, ніж одного транспортного засобу, з 01.09.2021, з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти, виплата тимчасової допомоги була припинена. Переплата тимчасової державної допомоги, яка утворилась за період з 01.09.2021 по 31.10.2022 складає 11392,00 грн. та підлягає поверненню. Про виявлені факти та обставини 27.04.2023 Управлінням на адресу заявника направлено Повідомлення № 364/0/579-23 від 07.02.2023 щодо припинення державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та зобов`язання повернути кошти в розмірі 11392,00 грн., які були надмірно виплачені заявнику за період з 01.09.2021 по 31.12.2022 у зв?язку з ненаданням інформації про зміну майнового стану. Станом на момент подання позовної заяви відповідачем заборгованість не сплачено, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 23.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Згідно копії витягу з рішення по справі 0002646 від 11.02.2019 року встановлено, що [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком. З копії довідки про наявний страховий стаж від 03.04.2019 року встановлено, що дата, з якої [PERSON] матиме право на пенсійну виплату становить 12.02.2024 року. 22.04.2019 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району ХМР з заявою про призначення тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату в зв`язку з відсутністю страхового стажу. У вказаній заяві [PERSON] зобов`язався повідомити органи праці та соціального захисту населення в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації та пільг. Також у вказаній заяві [PERSON] повідомив, що він не працює, не навчається, фізичною особою-підприємцем не являється, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка також не працює, перебуває на обліку в Слобожанському об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській області та отримує пенсію за віком. Також разом з заявою [PERSON] подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, згідно якої заявнику на праві власності належить автомобіль марки Форд, д.н.з. [NUMBER] , 1993р. випуску. Інших транспортних засобів у власності заявника або його дружини немає. Проживають разом з дружиною за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок перебуває у приватній власності подружжя. Відповідно до заяви Управлінням було винесено рішення про призначення тимчасової державної допомоги з 12.02.2019. За період з 12.02.2019 року по 31.12.2022 року було виплачено 25370,70 грн. З витягу з ЄДР ТЗ від 15.05.2025 року встановлено, що за [PERSON] з 01.01.2019 року та по 15.05.2025 року було зареєстровано наступні транспортні засоби: 22.08.2017 року Ford Orion, 1992 р.в., 14.08.2021 року ВАЗ 217130, 2010 р.в., 11.12.2021 року Fiat Tipo, 1989 р.в. Розпорядженням від 13.12.2022 виплату допомоги зупинено та зазначено про необхідність здійснити перерахунок з 01.09.2021 року в зв`язку з наявністю у власності більше одного транспортного засобу. Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат був здійснений перерахунок державної допомоги [PERSON] , згідно якого встановлено, що за період з 01.09.2021 року по 31.12.2022 року існує переплата допомоги в розмірі 11392 грн. 31.01.2023 Управлінням на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про зобов`язання повернути надмірно виплачені кошти за період з 01.09.2021 по 31.12.2022, та попереджено про подальше звернення до суду. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098 затверджено Порядок призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (надалі - Порядок). Цей Порядок визначає механізм призначення у період з 1 січня 2018 р. по 31 грудня 2020 р. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", але не набула права на пенсійну виплату у зв?язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі - тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати. Відповідно до п. 3 Порядку, тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. Відповідно до п. 5 Порядку, для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу; інформацію про адресу зареєстрованого місця проживання (адресу місця фактичного проживання); документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; довідку про наявний страховий стаж, видану органами Пенсійного фонду України; декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги. Інформація про склад сім`ї особи, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги, зазначається в декларації про доходи та майновий стан. Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. Відповідно до п. 6 Порядку, тимчасова допомога призначається з дня, що настає за датою досягнення пенсійного віку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», якщо звернення за тимчасовою допомогою відбулося не пізніше ніж через три місяці після досягнення такого віку. Відповідно до абз. 6 п. 12 Порядку, тимчасова допомога не призначається у разі, коли у власності особи або членів її сім`ї є більш як один автомобіль, інший транспортний засіб (механізм). Розмір тимчасової допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, і середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не може перевищувати 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У разі затвердження нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи соціального захисту населення проводять перерахунок раніше призначеної тимчасової допомоги з місяця встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, без звернення особи, якій призначено тимчасову допомогу. Середньомісячний сукупний дохід, визначений особі для призначення тимчасової допомоги, обчислюється згідно з пунктами 3-9 Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги (п. 14 Порядку). До складу сім`ї включаються чоловік, дружина, діти, у тому числі усиновлені, віком до 18 років, які перебувають на їх утриманні. Відповідно до п. 16 Порядку, виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти. Згідно п. 24 Порядку, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення, визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи та повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). З матеріалів справи вбачається, що особистим підписом в заяві та декларації відповідач зобов`язався повідомляти органи праці та соціального захисту населення про зміни обставин, які можуть вплинути на отримання відповідачем компенсацій та пільг. При здійсненні перерахунку виплаченої допомоги, позивачем враховано наявність у відповідача у власності трьох транспортних засобів, в результаті якого встановлено, що існує переплата призначеної тимчасової державної допомоги [PERSON] за період з 01.09.2021 року по 31.12.2022 року у розмірі 11392 грн. Враховуючи, що на вимогу Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради сума виплаченої державної допомоги в розмірі 11392 грн. відповідачем у добровільному порядку повернута не була, суд дійшов висновку про наявність підстав для її стягнення у судовому порядку. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги Управління соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved