Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 102268436. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (у електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Зазначає, що ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін та іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Вказує, що 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги вказані у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 66000,00 грн., з яких: ??15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??49500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; ?1500,00 грн. - заборгованість за комісією. Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, відповідач не здійснив жодних платежів для погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 102268436 від 05.08.2021 у загальному розмірі 66000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Вказує, що у серпні 2021 року його індивідуальні та банківські дані потрапили до шахраїв, у зв`язку з чим 05.08.2021 він особисто звернувся в поліцію, однак у внесенні відомостей в ЄРДР йому було відмовлено. Стверджує, що цього ж дня звернувся до Управління ДМС України в Запорізькій області з заявою про обмін його паспорту. 11.08.2021 його паспорт громадянина України у вигляді книжечки серії [NUMBER] визнано недійсним та він отримав ID карту. Зазначає, що 19.11.2025 знову звернувся на гарячу лінію кіберполіції та повідомив про шахрайські дії невідомих осіб, а саме переказ його коштів з його кредитної карти ПриватБанку, оформлення від його імені кредитних договорів № 102268436 від 05.08.2021 в ТОВ «Мілоан» та № ID 0775502 від 05.08.2021 в ТОВ «ФК «Солвентіс». Повідомлення про кримінальне правопорушення зареєстрували як звернення за ЄО 23 133. Зазначає, що не створював особистого кабінету на сайті ТОВ «Мілоан», заяву на отримання кредиту не подавав, кредитний договір не підписував. Зазначає, що платіжне доручення, яке додано до матеріалів справи не підтверджує перерахування коштів за кредитним договором. У відповіді на відзив позивач зазначає, що електронний договір оформлено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», відповідач особисто ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши договір використанням одноразового ідентифікатора. Доказів протилежного відзив на позовну заяву не містить. Стосовно перерахування кредитних коштів позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору, кошти надано позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником при реєстрації на сайті первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у первісного кредитора, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Зазначає, що позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Зазначає, що відповідачем не надано суду допустимих і належних доказів вчинення шахрайських дій щодо нього при укладанні кредитного договору. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи просив проводити за відсутності представника позивача. 11.11.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09.12.2025 о 14 год. 00 хв. 09.12.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. 09.12.2025 судове засідання відкладено на 08.01.2026 о 15 год. 00 хв. 22.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив. 08.01.2026 від відповідача до суду надійшла заява у якій він просив суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору первісного кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан». 08.01.2026 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області заяву відповідача про залучення до участі у справі третьої особи задоволено, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, розгляд справи відкладено на 10.02.2026 о 14 год. 00 хв. 02.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли письмові пояснення та клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, до яких долучено додаткові докази. 10.02.2026 розгляд справи не відбувся в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Розгляд справи призначено на 25.02.2026 о 15 год. 00 хв. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві, відповіді на відзив та клопотанні просив розглядати справу за відсутності представника позивача, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, пояснень по справі не надав, на власний розсуд скориставшись своїми процесуальними правами. Відповідач у судове засідання не з`явився, 25.02.2026 подав до суду заяву у якій просив розглянути справу без його участі, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В матеріалах справи наявні копії договору про споживчий кредит № 102268436 від 05.08.2021 за змістом якого він укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та особою [PERSON] (далі кредитний договір) (а.с. 16-20, 114-118). Відповідно до п. 1.1 договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно з п. 1.2 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 15000,00 грн. у валюті: українські гривні. Кредит надається строком на 30 днів з 05.08.2021 (строк кредитування) (п. 1.3 договору). Відповідно до п. 1.4 договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04.09.2021. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 6000,00 грн. в грошовому виразі та 5,896 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 21000,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема, позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п. 1.5 договору). Комісія за надання кредиту: 1500,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом: 4500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. договору). Приписами п. 1.6 договору встановлено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2, 2.3 цього договору (п. 1.7 договору). Відповідно до п. 2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Умови пролонгації строку кредитування визначені п. 2.3 договору. Згідно п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. За змістом п. 2.4.2 договору у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.4 договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п. 1.3 та п. 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 договору. При цьому п. 3.2.5 договору визначає, що у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником умов цього договору, кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або звернути стягнення на майно, що належить позичальнику на праві власності. Згідно п. 4.2 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця. Пунктом 6.1 договору встановлено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству (п. 6.2 договору). Відповідно до п. 6.3 договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 7.1 договору цей договір, що складається з правил та індивідуальної частини (з додатками № 1 та № 2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п. 1.4 договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього договору кредитні кошти не будуть відправлені товариством та/або не будуть отримані позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в особистому кабінеті. У розділі 10 договору «Реквізити сторін» у графі «Позичальник» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса місця реєстрації проживання, номер телефону, адреса електронної пошти. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису позичальником одноразового ідентифікатором L25165 05 серпня 2021 року. Як вбачається з доданого до позовної заяви Договору про споживчий кредит №102268436 від 05.08.2026 (перша сторінка) «Договір підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором L25165 05.08.2021 10:54» (а.с. 16). 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права грошової вимоги за кредитними договорами до боржників вказаних у реєстрі боржників (а.с. 27-29). Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до особи [PERSON] в сумі 66000,00 грн., з яких: ??15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??49500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; ?1500,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с. 32). За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). При цьому, одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). З алгоритму укладення зазначених електронних кредитних договорів слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронні договори, підписані електронним одноразовим ідентифікатором, вважаються укладеними у письмовій формі з моменту їх підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такі договори вважаються укладеними, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що кредитний договір було укладено в результаті шахрайських дій відносно нього, оскільки відповідачем не надано суду допустимих і належних доказів вчинення таких шахрайських дій. Більш того, як вбачається з доповідної записки щодо розгляду матеріалу за фактом звернення [PERSON] стосовно шахрайських дій відносно нього, працівниками поліції ВП № 6 РУП ГУНП в Запорізькій області перевірку за матеріалами припинено у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення в зверненні (а.с. 99). Проте, враховуючи зазначені положення законодавства, та враховуючи те, що у договорі про споживчий кредит №102268436 від 05.08.2021 (а.с. 16-20) особу яка підписала 05.08.2021 зазначений договір одноразовим ідентифікатором «L25165» ідентифіковано як [PERSON] , суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт того, що договір про споживчий кредит №102268436 від 05.08.2026 підписаний одноразовим ідентифікатором саме відповідачем [PERSON] , оскільки прізвище та по батькові особи, яка була ідентифікована не відповідають анкетним даним відповідача. Також суд акцентує увагу на тому, що додана позивачем до письмових пояснень від 30.01.2026 (зареєстровано судом 02.02.2026) копія договору про споживчий кредит №102268436 від 05.08.2021 (а.с. 114-118) не є автентичною копії договору про споживчий кредит №102268436 від 05.08.2021 (а.с. 16-20), яку було додано позивачем до позовної заяви, оскільки у доданій до матеріалів справи копії кредитного договору (а.с. 114-118) взагалі відсутній запис про ідентифікацію особи. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до особи [PERSON] в сумі 66000,00 грн., прізвище та по батькові якої також не відповідають анкетним даним відповідача. За вказаних обставин наявними в матеріалах справи доказами не доведено факт набуття позивачем прав вимоги до відповідача [PERSON] . Крім того, стосовно факту перерахування кредитних коштів відповідачу суд зазначає наступне. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом з тим, позивачем ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" до позовної заяви додано платіжне доручення 30737857 від 05.08.2021 без підпису та печатки відповідно до якого платник ТОВ «Мілоан», отримувач [PERSON] , сума 15000,00 грн., призначення платежу «Кошти згідно договору 102268436» (а.с. 23). Суд акцентує увагу на тому, що зазначене платіжне доручення не містить ні підпису ні печатки. Отже суд приходить до висновку, що платіжне доручення 30737857 від 05.08.2021 (а.с. 23) не є належним доказом перерахування кредитних коштів відповідачу у сумі 15000,00 грн., оскільки відповідно до платіжного доручення отримувачем зазначено особу [PERSON] по батькові якої не відповідає анкетним даним відповідача « [PERSON] », крім того платіжне доручення не є належним чином оформленим, оскільки не містить підпису та печатки платника. Позивачем не надано будь-яких інших доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок саме відповідача згідно з договором про споживчий кредит №102268436 від 05.08.2021. Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві та відповіді на відзив виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У відповіді на відзив позивач ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" просило розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. В постанові Верховного Суду від 21.11.2019 р. по справі № 621/74/19 також зроблено правовий висновок, що розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки банком не доведено укладання кредитного договору з дотриманням передбаченої законом форми. Тому позовні вимоги про стягнення грошових сум згідно з умовами такого договору не підлягають задоволенню. Крім того, посилання позивача на розрахунок заборгованості за кредитним договором як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, відомості про рух коштів та нарахування процентів, крім того розрахунок заборгованості не підписаний первісним кредитором (а.с. 25). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 219/1704/17, провадження № 61-1211св19. Верховний Суд в своїх постановах неодноразово висловлював правову позицію, що документи складені банком без участі позичальника не підтверджують факт надання позичальнику кредитних коштів, не доводять існування відповідного його волевиявлення, а отже й укладення сторонами певного правочину із дотриманням правил статті 1055 ЦК України (постанова Верховного Суду від 11.07.2018 по справі № 752/6743/16-ц). Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази приходить до висновку про те, що у зв`язку із не доведенням позивачем факту укладення договору про споживчий кредит №102268436 від 05.08.2021 саме відповідачем [PERSON] , факту переходу до позивача права грошової вимоги за вказаним кредитним договором саме до відповідача, факту перерахування саме відповідачу кредитних коштів на виконання умов договору про споживчий кредит №102268436 від 05.08.2021, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника), підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит № 102268436 від 05.08.2021 відсутні. За вказаних підстав позов задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволенню не підлягають, суд приходить до висновку про те, що судові витрати покладаються на позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed