Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» через свого представника Романенка М.Е. звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1328003763890 від 07.10.2023 рокув розмірі 24500,00 грн., а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.10.2023 року між ТОВ «Віва Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1328003763890, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 7000,00 грн. строком на 120 днів, з кінцевим терміном повернення 04.02.2024 р., тип процентної ставки фіксована, базова процентна ставка 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, орієнтована реальна річна процентна ставка складає 184361,03 % річних, орієнтована загальна вартість кредиту складає 28000,00 грн.. 22.07.2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 22072024, за умовами якого до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1328003763890 від 07.10.2023 року. Ухвалою суду від 06.01.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином. Відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до приписів ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно приписів ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 07.10.2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] укладено електронний договір № 1328003763890 про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт», який підписано 07.10.2023 року о 04 год. 09 хв. позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора Z3S6F9. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії на наступних умовах: сума кредитного ліміту - 7000,00 грн.; строк кредитування - 120 днів з кінцевим терміном повернення 04.02.2024 р., тип процентної ставки фіксована, базова процентна ставка 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, орієнтована реальна річна процентна ставка складає 184361,03 % річних, орієнтована загальна вартість кредиту складає 28000,00 грн.. Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» № 1328003763890 від 07.10.2023 рокує Графік платежів, розрахований за період з 07.10.2023 року по 04.02.2024 року, кількість днів у розрахунковому періоді - 20 днів, сума кредиту за договором 7000,00 грн., проценти за користування кредитом 3500,00 грн., реальна річна процентна ставка 184361,03%, загальна вартість кредиту 28000,00 грн.. Відповідно до паспорту договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт»тип кредиту - кредитна лінія, сума/ліміт кредиту - 7000,00 грн., строк кредитування - 120 днів, мета отримання кредиту - на споживчі цілі, процентна ставка - фіксована, загальні витрати за кредитом 21000,00 грн., орієнтована загальна варість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 28000,00 грн., орієнтована реальна річна процентна ставка відсотків річних 184361,03 %. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Віва Капітал» про ідентифікацію клієнта від 07.10.2023 року вбачається, що 07.10.2023 року на номер телефону [NUMBER] направлено одноразовий ідентифікатор Z3S6F9. Відповідно до анкети-заявки на отримання кредиту від 07.10.2023 року [PERSON] зазначив платіжну картку № [NUMBER]. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 24.12.2025 року № 31039-1306756223-24122025 встановлено, що 07.10.2023 року ТОВ «ФК «Віва Капітал» перерахувало на платіжну картку № [NUMBER] грошові кошти у сумі 7000,00 грн.. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Віва Капітал» загальна вартість кредиту становила 28000,00 грн., з яких 7000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21000,00 грн. - заборгованість за процентами. 22.07.2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 22072024, за умовами якого ТОВ «ФК «Віва Капітал» зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язується прийняти та сплатити ТОВ «ФК «Віва Капітал» суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно до платіжної інструкції від 30.07.2024 року № 0410001 ТОВ «Діджи Фінанс» заплатило ТОВ «ФК «Віва Капітал» грошові кошти у сумі 122450,42 грн., призначення платежу: оплата згідно з договором факторингу № 22072024 від 22.07.2024 року без ПДВ. Відповідно до Акту приймання-передачі реєстру прав вимоги від 22.07.2024 року за договором факторингу № 22072024 від 22.07.2024 року, ТОВ «ФК «Віва Капітал» передав, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв реєстр прав вимоги з кількістю боржників 891. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 22072024 від 22.07.2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1328003763890 від07.10.2023 рокув загальній сумі 24500,00 грн. з яких 7000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17500,00 грн. - заборгованість за відсотками. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповернення ТОВ «ФК «Віва Капітал», тобто невиконання відповідачем умов кредитного договору, що призвело до заборгованості, яка становить 24500,00 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 7000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 17500,00 грн. , яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача з урахуванням укладеного Договору відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Оскільки за результатами розгляду справи по суті позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати, понесені ним на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані суду копії наступних документів: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року між ТОВ «Діджи Фінанс» (як клієнт) та адвоката Лівак І.М., що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 22.07.2016 року № 841, відповідно до якого адвокат Лівак І.М. бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; додаткову угоду від 17.11.2025 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність серія ВЛ № 841. Крім того, надано акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17.11.2025 року, у якому зазначено склад, обсяг та види виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій), щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - (1,5 год.) - 2250 грн., складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості - (3 год.) - 3000 грн., формування додатків до позовної заяви - (1 год.) - 750 грн.. Разом 6000 грн.. Проаналізувавши назви послуг, суд вважає, що такі види правових послуг, як правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій), щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», формування додатків до позовної заяви, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача є 3000,00 грн., враховуючи, що адвокат участі у судовому засіданні не брав. На підставі наведеного,

Outcome: approved