Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - позивач, КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1, [PERSON] ), [PERSON] (далі - відповідач 2, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість: за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 10 597,23 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 1 822,72 грн, три проценти річних 529,57 грн; з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 8 760,57 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 1 498,06 грн, три проценти річних 393,87 грн; заборгованість по сплаті за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплої енергії у розмірі 20 447,39 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 2 756,95 грн, три проценти річних 823,36 грн, пеню у розмірі 1 001,76 грн; заборгованість з сплати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 046,76 грн; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення в розмірі 90,23 грн також 3 028,00 грн. судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 01.05.2018 року позивач є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021 року, у зв?язку із зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). Правовідносини у сфері надання послуг з ЦО/ЦПГВ регулювались Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила 630). Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ГВ регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VII, Постановою КМУ від 11.12.2019 року № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типову: договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова КМУ № 1182) та Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - постанова КМУ № 830). Відповідно до вимог вказаних вище нормативно - правових актів, послуги з ЦО/ЦПГВ та послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання. На виконання вимог законодавства, КП «Київтеплоенерго», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: 1. договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). 2. щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ, позивачем, на виконання вимог чинного законодавства, на своєму веб-сайті оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води https://kte.kmda.gov.ua/ukladannya-dogovoru-z-kr-kyyivteploen/. Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, і отримання послуг Споживачем. Будинок за адресою: [ADDRESS] , під`єднаний до мережі тепло та водопостачання, отже відповідач є споживачем послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року споживачем послуг з ТЕ/ПГВ. Таким чином, виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: позивач надає послуги, щомісячно надсилає споживачам платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідачі споживають надані послуги та зобов`язані оплатити їх вартість. Проте, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та/ або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилася заборгованість. У зв`язку з невиконанням свого зобов`язання позивач має право на підставі ст. 625 ЦК України на стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних. Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами у цивільній справі за позовом КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями/заявами до суду не звертався; у вимогах позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності. Як визначено у ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви). Відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить направлення останнім копії позовної заяви та ухвали суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте конверти повернулись на адресу суду з відміткою поштового відділення «закінчення встановленого терміну зберігання». Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст.. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, оскільки копія ухвали суду була направлена відповідачам на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останніх, проте конверт повернувся із відміткою поштового відділення «закінчення встановленого терміну зберігання», а відповідачі про зміну адреси суд не повідомляли, то суд вважає, що ухвала суду відповідачам вручена. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, відповідачі правом на надання відзиву на позовну заяву не скористались, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на 19.11.2025 року зареєстровано [PERSON] з 26.04.2001 року, [PERSON] з 16.06.2007 року. З 01.05.2018 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 року до 31.10.2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ). На виконання вимог законодавства, КП «Київтеплоенерго», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від № 34 (5085) (надалі - Договір). Свідченням повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг Споживачем. Будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира за зазначеною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже, відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року споживачами послуг з ТЕ/ПГВ. Відповідачі від послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року від послуг з ТЕ/ПГВ, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовлялися (не відключалися). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, між позивачем та відповідачами підтверджується діями сторін, а саме: позивач щомісячно надає відповідачу послуги з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 року послуг з ТЕ/ПГВ, надсилає відповідачам платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а відповідачі споживають надані послуги та зобов`язані оплатити їх вартість. Крім того, позивач, на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року № 602-18 (далі Договір цесії), укладеного між ПАТ «Київенерго» (далі - Кредитор) та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - Новий Кредитор), набув право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води. Отже, набув право вимоги до відповідача з оплати споживчих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення в розмірі 10 597,23 грн. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами 630, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року №111 (4511). Окрім цього, позивачем згідно норм чинного законодавства нараховано розмір 3% річних, інфляційних втрат та пені на суму простроченої заборгованості. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку сплачувати надані йому послуги. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного договору про надання послуг не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16. За таких обставин, позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» про стягнення з відповідача заборгованості яка станом на 30.09.2025 року складає 30 344,95 грн: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 року заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 8 760,57 грн, за період з 01.11.2021 року заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 447,39 грн; підлягають задоволенню, оскільки стороною позивача доведено обставини на які він посилається, а стороною відповідача вони не були спростовані. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 року, а також Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживачі послуг з ЦО/ЦПГВ зобов`язані були сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 року, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з ТЕ/ПГВ включає в себе також й плату за абонентське обслуговування. Таким чином, за вищевказаною адресою, у відповідача також існує заборгованість з сплати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 046,76 грн; з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення в розмірі 90,23 грн, що підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивач, на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року № 602-18 (далі Договір цесії), укладеного між ПАТ «Київенерго» (далі - Кредитор) та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - Новий Кредитор), набув право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води. Отже, набув право вимоги до відповідача з оплати споживчих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення в розмірі 10 597,23 грн. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України інфляційну складову боргу та 3% річних. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. В зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача в частині стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції та пені підлягають задоволенню, на підставі зазначених розрахунків наявних у позовній заяві. Відповідачем не спростовано належними та допустимим доказами правильності нарахування КП «Київтеплоенерго» заборгованості за вказані послуги, а також не надано власного розрахунку заборгованості. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір відповідно до розміру задоволених вимог. Відповідно до платіжної інструкції позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved