Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №6897638 від 25 липня 2023 року у розмірі 29 902,94 грн., сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 25 липня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №6897638, згідно якого відповідачу перераховано кредитні кошти у сумі 8200,00 грн. Відповідно до умов договору факторингу №27.058/24-Ф від 27 травня 2024 року, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступлено право вимоги до відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». У зв`язку із невиконанням відповідачем свого зобов`язання за договором, сума боргу відповідача перед позивачем становить 29 902,94 грн., із яких: 8200,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 054,40 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 8 648,54 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими за 53 календарні дні. Окрім цього, просив про нарахування інфляційних витрат та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду із цим позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотав про заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у засідання суду не з`явився, адресовані йому судові повістки повернуто до суду без вручення із відміткою про відсутність адресата; відзив на позовну заяву не подав, як і не подав заяв з приводу участі у справі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Ухвалою суду від 13 лютого 2026 року вирішено розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Приписами ст.6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з п. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено таке: Між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] 25 липня 2023 року укладено Договір про надання споживчого кредиту №6897638 на суму 8200,00 грн. строком на 360 дні. Відповідно до умов договору факторингу №27.058/24-Ф від 27 травня 2024 року, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступлено право вимоги до відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору заборгованість відповідача перед позивачем складає 29 902,94 грн., із яких: 8200,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 054,40 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 8 648,54 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими за 53 календарні дні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч.1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Беручи до уваги, що у відповідачки утворилась заборгованість за кредитними договорами у зв`язку із його неналежним виконанням, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з наданої платіжної інструкції №6219 від 17 жовтня 2025 року позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 грн., що підлягає відшкодуванню, шляхом його стягнення із відповідача на користь позивача. Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Судом встановлено, що між позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року. Згідно акту наданих послуг №10941 від 20 жовтня 2025 року адвокатом Столітнім М.М. надано послуги на суму 10 000,00 грн. Суд констатує, що стороною позивача до матеріалів справи не долучено документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (платіжні доручення, квитанції та ін.), а тому суд вважає, що підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн відсутні. Щодо стягнення інфляційних втрат і 3 % річних. Відповідно до ч.10, 11 ст.265 ЦПК України: суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Отже, зазначення у рішенні про нарахування відсотків та пені є правом, а не обов`язком суду. Враховуючи, що справа розглядається без участі відповідача і в суду була відсутня можливість дослідити обставини, що мають суттєве значення: майновий стан відповідача, стан його здоров`я, наявність або відсутність доходів, тощо, зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: approved