Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

18 серпня 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 15 лютого 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВОЮ КОМПАНІЄЮ «ТЕХНОФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір позики «Смарт» №3266703182-011897 відповідно до якого останній отримав у позику грошові кошти у сумі 6500,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника [NUMBER] зі строком повернення до 15.03.2024 року включно (п.2.1., 2.2. Договору). Згідно п.2.3. Договору, за користування Позикою Позичальник сплачує проценти за користування коштами за фіксованою процентною ставкою: 2.3.1. Розмір процентів за користування коштами складає 1.50% від Суми Позики, що за календарний рік становить 547.5% річних. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом строку кредитування. День надання Позики не враховується при нарахуванні процентів, день повернення Позики враховується при нарахуванні процентів. 2.3.2. Позика надається на умовах "Програми лояльності". Під "Програмою лояльності" розуміється отримання й використання Позичальником СМС повідомлень, що містять унікальний набір символів, активація яких надає право на отримання грошових коштів у позику на найбільш вигідних умовах, а саме: зменшення процентної ставки згідно п.2.3. цього Договору на 30% на 30 днів, що складає 1.05% на день. Правила використання промокодів розміщені на веб-сайті Позикодавця. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що ознайомлений із зазначеними Правилами використання промокодів. Умови нарахування комісії за використання зі знижкою за промокодом, застосовуються виключно за умови дотримання Позичальником Графіку платежів. Сторони погодили, що у разі прострочення терміну або розміру сплати будь-якого з платежів за цим Договором, або продовження строку кредитування, умови про нарахування комісії за використання зі знижкою скасовуються і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування комісії за використання за базовою ставкою, передбаченою п.2.4. цього Договору, починаючи з дати отримання Позики. Скасування умови про нарахування комісії за використання зі знижкою, початок нарахування комісії за використання за базовою ставкою на умовах, викладених в цьому Договорі, не є зміною істотних умов цього Договору. Відповідно до п.2.4 Договору, позичальник сплачує наступні комісії, пов`язані з укладенням, обслуговуванням Договору: 2.4.1. Комісія за використання Позики, яка складає 1% від Суми позики та нараховується щоденно за супроводження договору, надання цілодобової підтримки Позичальнику з приводу виконання умов Договору, обслуговування заборгованості (за наявності). Нарахування і сплата комісії за використання проводиться на залишок заборгованості за Позикою. Нарахування комісії за використання здійснюється щоденно протягом дії цього Договору із розрахунку кількості календарних днів у році. Нарахування повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення Позики в повному обсязі. День надання Позики не враховується при нарахуванні комісії за використання, день повернення Позики враховується при нарахуванні комісії за використання. 2.4.2. Одноразову комісію за видачу Позики у розмірі 2.50% від Суми Позики, яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент надання Позики шляхом її утримання Позикодавцем із Суми Позики. 2.5. Вартість вказаних у п.2.4. Договору комісій є фіксованою протягом строку кредитування. Комісії підлягають сплаті у строки, визначені Графіком платежів. 2.6. Орієнтовна загальна вартість позики складається із розміру Суми позики, тобто суми коштів, яка надана Позичальнику згідно з п.2.1. Договору та загальних сукупних витрат за Договором, тобто всіх витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням Позики, включаючи проценти за користування, комісії та супровідні послуги, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням Суми Позики, які сплачуються Позичальником за умовами цього Договору, та становить 10 526,75 гривень. 2.7. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за Позикою розраховується Позикодавцем у відповідності до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 11.02.2021р. за № 16 та визначається у Графіку платежів цього Договору, що наведений в Додатку 1 та є невід`ємною частиною цього Договору. 2.7.1. Денна процентна ставка за Позикою розраховується Позикодавцем у процентах виходячи із загальних витрат Позичальника за договором, а саме: загальні витрати за договором поділено на Суму позики поділено на загальний строк кредитування та помножено на 100% та складає за цим договором 2.07%. 2.8. Позика надається на споживчі цілі. Сума позики може бути використана Позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим Договором або чинним законодавством України. Позичальник підписанням Договору погоджується з тим, що у випадку порушення строків, визначених Графіком платежів, або виконання грошових зобов`язань не в повному обсязі Позикодавець здійснює відповідне коригування грошових зобов`язань Позичальника та нараховує йому штрафні санкції на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до укладеного Договору Позики Відповідач повинен був сплачувати заборгованість за графіком (Додаток №1 до Договору позики). Відповідач умови договору позики не виконав, грошові кошти в строк не повернув, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 32 204,25 грн., яка складається з: 6500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1979,25 грн. - борг відсотків за кредитом; 13000,00 грн. борг пені, 10725,00 грн. борг послуг. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС» заборгованість за Договором позики №3266703182-011897 від 15.02.2024 року, яка складається з: 6500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 1979,25 грн. боргу відсотків за кредитом, 13000 грн. боргу пені, 10725,00 грн. боргу послуг, а всього 32204,25 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025 року справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні підстави. Судом встановлено, що 15 лютого 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВОЮ КОМПАНІЄЮ «ТЕХНОФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір позики «Смарт» № 3266703182-011897 відповідно до якого остання отримала у позику грошові кошти у сумі 6500,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника [NUMBER] зі строком повернення до 15.03.2024 року включно. Відповідно до укладеного Договору Позики Відповідач повинен був сплачувати заборгованість за графіком (Додаток №1 до Договору позики). Відповідач умови договору позики не виконала, грошові кошти в строк не повернуа, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 32204,25 грн., яка складається з: 6500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1979,25 грн. - борг відсотків за кредитом; 13000,00 грн. борг пені, 10725,00 грн. борг послуг. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Також, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок із повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконав прийняті на себе відповідно до Договору позики №3266703182-011897 від 15.02.2024 року зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. З приводу вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положенням статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом. Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. За приписами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги; 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію адвокатського свідоцтва та копію договору про надання правової допомоги №03/01 від 03.01.2024 року. Оскільки від відповідача в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 5000,00 грн. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Outcome: approved