Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект центр») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №06336808565 від 07.01.2020 у розмірі 53 909,50 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 07.01.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики №0633680865 від 07.01.2020, відповідно до умов якого кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн., в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами.14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0633680865. Згідно з договором №10-01/2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0633680865 від 07.01.2020. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0633680865. Загальний розмір заборгованості щодо поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №0633680865 від 07.01.2020, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 79 879,50 грн. Проте враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 53 909,50 грн., з яких: 4 000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 49 909,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями частин 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Встановлено, що 07.01.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0633680865, відповідно до умов договору товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку №1 та додатку №2 по договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту (п.1.2 Договору). Пунктом 1.6. передбачено, що в рамках дії даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме, що до умов даного договору застосовуються фіксована процентна ставка, максимальний строк користування кредитом 30 календарних днів, діючий ліміт кредиту 20000,00 грн., максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75%. Розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами у додатку №1 та додатку №2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів (п. 1.15 Договору). Другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої особисто позичальником заявки-анкети (додаток №5) та додатку №4, яка є невід`ємною частиною даного договору. В заявці-анкеті на отримання другого та наступних траншів кредиту зазначається сума кредиту (траншу), строк користування, у додатку №4 зазначається відсоткова ставка за кожен день користування кредитом, річна відсоткова ставка, загальна вартість такого кредиту (траншу), реальна річна процентна ставка та інше (п. 3.1.1 Договору). Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 2s1r4r [PERSON] . Максимальна відсоткова ставка за наданий фінансовий кредит становить 1,75%, за кожен день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю в рамках надання фінансового кредиту (п.3.6 Правил). Розмір відсотка за користування поточним фінансовим кредитом залежить від суми та строку отриманого фінансового кредиту та нараховується за один календарний день від залишку суми основного боргу в день такого нарахування згідно загальних умов надання першого та наступного кредиту (траншу), вказаних в Договорі (п.7.2 Правил). Строк користування другим та наступними кредитами (траншами) може бути змінений/продовжений на строк, що відповідає кількості днів діючого кредиту (траншу) (п.8.2. Правил). Продовження строку дії кожного з кредитів (траншів) здійснюються в разі дотримання наступних передумов: на момент подовження строку поточного кредиту (траншу) строк дії Договору не закінчився. Повністю сплачено нараховані відсотки (у раз відповідної вимоги позикодавця штрафні санкції) за основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту (п.8.3 Правил). Продовження строку дії поточного кредиту (траншу) здійснюється виключно за умови попередньої оплати відсотків (у разі наявності сплати штрафних санкцій на вимогу позикодавця) за фактичну кількість днів користування кредитом (траншем) (п.8.4 Правил). Перебіг нового (зміненого) строку користування поточним кредитом починається з дня погашення нарахованих за фактичне користування відсотків за поточним кредитом, в тому числі і прострочених, та сплати, на вимогу позикодавця, пені (в разі наявності простроченої заборгованості) (п.8.5 Правил). 20.01.2020 за допомогою електронного підпису шляхом використання одноразового ідентифікатора 9s4q8s [PERSON] підписала пропозицію надання 3 траншу кредиту згідно з заявки-анкети №2628514011 від 20.01.2020 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0633680865 від 07.01.2020 (оферта), на таких умовах: розмір кредиту (траншу) 4000 грн., строк користування кредитом (траншем) 30 днів, строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0633680865 від 07.01.2020 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75% . Також, 20.01.2020 [PERSON] підписала заявку-анкету на отримання кредиту, яка містить інформацію про суму кредиту (4000 грн), термін кредиту (30 днів), реквізити банківської платіжної картки (№5168742214613642), а також особисті дані позичальниці. ТОВ «Інфінанс» умови договору виконано та надано відповідачу 4000 грн кредиту на карту відповідача № [NUMBER] за допомогою системи іPay, що підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» №03-07-2025 (номер транзакції в системі iPay.ua 46903225, призначення платежу: зачислення на карту № [NUMBER] ). 14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №14-07/21, за умовами якого ТОВ «Інфінанс» за плату відступило належні йому права вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики №0633680865 від 07.01.2020. Згідно з Реєстром боржників від 14.07.2021 до договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Надалі, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №0633680865 від 07.01.2020, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Як видно з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за договором позики №0633680865 від 07.01.2020 станом на 28.01.2025 складає 53 909,50 грн., з яких: 4 000 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 49 909,50 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, право вимоги за договором №0633680865 від 07.01.2020 перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, суд зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від вищевказаного правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Так, відповідно до умов кредитного договору, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] , останній надано кредит в розмірі 4000 грн строком на 30 днів. Умовами кредитного договору передбачено відсоткову ставку у розмірі 1,75% за один день користування кредитом. Правилами надання грошових коштів у позику передбачено, що строк користування другим та наступними кредитами (траншами) може бути змінений/продовжений на строк, що відповідає кількості днів діючого кредиту (траншу). Продовження строку дії кожного з кредитів (траншів) здійснюється в разі дотримання наступних передумов: на момент подовження строку поточного кредиту (траншу) строк дії договору не закінчився. З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості видно, що відповідачка не здійснювала платежів на погашення кредиту. За таких умов, правильним є розрахунок заборгованості за період з 20.01.020 до 19.02.2020, оскільки відповідно до умов кредитного договору та правил надання грошових коштів, лише (виключно) у межах цього періоду, позикодавець має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами. Отже позивач, окрім заборгованості за тілом кредиту (4000 грн) також має право на стягнення відсотків за користування кредитними коштами у сумі 2100 грн, виходячи з розрахунку 4500 грн.*1,75%*30днів. Нарахування позивачем відсотків за користування кредитом, починаючи з 19.02.2020 не ґрунтується на умовах кредитного договору, які погоджені сторонами. Таким чином, зважаючи на те, що [PERSON] порушила умови договору, у добровільному порядку ухилився від сплати заборгованості за таким, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково та сягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором №0633680865 від 07.01.2020 у розмірі 6100 грн, з яких: 4 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2100 грн сума заборгованості за відсотками. Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Судові витрати згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 цієї статті). Положеннями частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За умовами частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості у вказаній справі позивачем надано копії: договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським бюро «Лігал Ассістанс»; прайс лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №2302 від 01.09.2025, витяг з Акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 у якому зазначено вид наданих послуг, кількість годин 6, та розмір винагороди 16 000 грн. Згідно з актом про надання правової допомоги, адвокатом на підставі договору від 01.07.2024 виконано наступні роботи (надано послуги) позивачу: надання усної консультації (кількість годин 2, вартість 4 000,00 грн.); складення позовної заяви (кількість годин 4, вартість 12 000,00 грн.). Разом з тим, враховуючи принцип пропорційності судових витрат до задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 809,60 грн. Окрім цього, з врахуванням ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 273,97 грн, що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 24.02.2026.

Outcome: partial