Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просила визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП «ім. Калініна» с. Бучая Новоушицького району Хмельницької області, площею 2,70 умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона після смерті [INFO] батька [PERSON] спадщину прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, через що вона змушена звернутись до суду. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову. 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. 12 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Позивачка є донькою померлого [PERSON] , що встановлено копією свідоцтва про народження (а.с.13) та копією свідоцтва про одруження (факт зміни прізвища) (а.с.14). Відповідно до довідки №627 від 26 листопада 2025 року та №123 від 03 грудня 2025 року [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] на день смерті. Разом із ним були зареєстровані та проживали: [PERSON] співмешканка, яка є власником вказаного житлового будинку. Заповіт в сільській раді відсутній (а.с.9). Фактично в управління та розпорядження спадковим майном після смерті [PERSON] , який помер [INFO] вступила його дочка [PERSON] , яка здійснювала догляд за житловим будинком та земельною ділянкою в с. Загоряни Новоушицького району Хмельницької області (а.с.10). Згідно даних зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня (а.с.11). Даними Державного нотаріального архіву Херсонської області встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справ не заводилась (а.с.12). Позивачці листом роз`ясненням №257/01-16 від 09 грудня 2025 року повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.15). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивачки з даним позовом до суду. [PERSON] зазначений, у списках, які є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю бувшого КСП «ім.Калініна» с. Бучая (а.с.17-22). Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «ім.Калініна» с. Бучая, [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 033287 (а.с.23,24). Розмір земельної частки (паю) становить 2,70 в умовних кадастрових гектарах. Вказаний сертифікат зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 01 листопада 1996 року за №287. Вартість земельної частки (паю) на дату видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) становила 10592 гривень (а.с.16). У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Калініна» с. Бучая, що є додатком до рішення Бучайської сільської ради від 03 червня 1995 року №2, прізвище [PERSON] прописано за № 338 (а.с.21). Сертифікат серії ХМ № 033287 виданий на ім`я [PERSON] втрачений та його слід вважати недійсним, про що зроблено оголошення у газеті «Сімейна газета» (а.с.25). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 16 грудня 1998 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зазначенні положення закону також містяться у ст.ст.1217, ч. 5 ст.1268 ЦК України. Згідно з ч.1, 2 ст. 549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акту на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачці на спадкування за законом права на земельну частку (пай) після смерті батька [PERSON] , оскільки останній був включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та набув права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Відсутність у спадкодавця оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі статтею 16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову суд не встановив, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку відповідач не вчиняв будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини. Тому, суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved