Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] , від імені якої діє адвокат Конюшенко М.А., звернулася до суду з позовом до Диканської селищної ради про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] [PERSON] . Позивачка є спадкоємицею на належне [PERSON] майно в порядку спадкування за заповітом. Мати позивачки, яка мала право на обов`язкову частку у спадщині, подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2025 № 56/02-31 державний нотаріус Полтавської нотаріальної контори відмовив позивачці у видачі свідоцтва на будинок. Ухвалою судді від 21.04.2025 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 02.05.2025 Диканською селищною радою подано відзив на позов, яким відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтовано, зокрема тим, що Диканська селищна рада не є належним відповідачем у справі. За життя спадкодавець не набув прав забудовника на об`єкт незавершеного будівництва спірний житловий будинок, оскільки відповідно до дозволу від 27.10.1992, виданого інспекцією архітектурно-будівельного контролю відділу архітектури та будівництва Диканської районної адміністрації, право забудовника на житловий будинок, розташований за адерсою: [ADDRESS] , виникло у [PERSON] (брата позивача). Ухвалою від 27.06.2025 до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . 02.07.2025 від третьої особи - [PERSON] надійшло заперечення (що за своєю суттю є поясненням по справі), яке обґрунтовано зокрема тим, що спірний будинок не входить до складу спадщини померлого [PERSON] , оскільки будівництво здійснював він [PERSON] . Третій особі [PERSON] копія позовної заяви з додатками, повідомлення про час та місце розгляду справи, ухвала про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, надсилалися за адресою, вказаною ним у заяві, поданою до суду через оператора поштового зв`язку «Укрпошта», однак конверти поверталися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про розгляд справи [PERSON] повідомлявся згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ухвалою від 17.12.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Конюшенко М.А. позов підтримала, просила задовольнити, пославшись на наведені у позовній заяві обставини та обґрунтування. Представник відповідача Диканської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. Заслухавши позивачку, представника позивачки, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя 03.02.2020 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Микитенко Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 156, відповідно до якого все належне йому майно заповів [PERSON] , [INFO] (а.с. 98). 09.04.2021 позивачка [PERSON] , донька померлого, звернулася до Диканської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 88). Дружина померлого [PERSON] [PERSON] 09.04.2021 подала до Диканської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, у тому числі і від обов`язкової частки (а.с. 87). Син померлого [PERSON] також подав до Диканської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 89). 18.02.2025 державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори Горбачовій О.М. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1500 га, що знаходиться в с. Стасі Диканського району Полтавської області, кадастровий номер 5321084901:01:001:0424 (а.с. 99). Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. № 56-02-31 від 22.01.2025 позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок, через відсутність правовстановлюючих документів та наявний спір по розподілу спадкового майна, оскільки в матеріалах справи міститься заява [PERSON] , в якій останній заявляє про особисту участь в побудові нерухомого майна (а.с. 5). Відповідно до довідки (виписки) з погосподарської книги, виданої ЦНАП Диканської селищної ради від 14.08.2024 № 202/09.7/10, номер об`єкта ПГО 0571-1 в погосподарській книзі № 10 на 2011-2015 роки відкритий на [PERSON] , [INFO] , об`єкт: [ADDRESS] . Головою домогосподарства є [PERSON] . Також в будинку була зареєстрована дружина [PERSON] [PERSON] Рік побудови 1997. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор 23.03.2010, вбачається, що будинковолодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] в цілому складається з житлового будинку, рік побудови якого 1997 (літ. А-1), погреба вхідного (літ Б), душу (літ В), гаража (літ. Г), вбиральні (літ Е), навісу (літ. Д), літньої кухні (літ. З), огорожі (№№ 1, 2, 3, 5, 6), трубопроводу (№ 4) (а.с. 11-15). Згідно технічного огляду і оцінки технічного стану будівельних конструкцій будівель та споруд та інженерних мереж, виготовленого на замовлення [PERSON] ППФ «Візит» 2010р. технічний стан конструкцій житлового будинку з господарськими будівлями класифікується як стан ІІ задовільний, придатний для експлуатації (а.с. 16-27). Рішенням Виконавчого комітету Стасівської сільської ради від 25.06.2015 № 35 [PERSON] надано дозвіл на реконструкцію житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зобов`язано [PERSON] виготовити належну технічну документацію (а.с. 40). Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 21.06.2022, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 17.01.2023, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Диканської селищної ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування Стасівської сільської ради № 35 від 25.06.2015. Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 20.12.2022, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 23.07.2024, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Микитенко Ю.В., про визнання заповіту недійсним відмовлено (а.с. 34-39, 28-31). Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 05.09.2024, яке набрало законної сили 08.10.2024, у задоволенні позову [PERSON] до Виконавчого комітету Диканської селищної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , про визнання права власності на будівельні матеріали відмовлено, оскільки Диканська селищна рада є неналежним відповідачем (а.с. 48-52). Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частинами 1, 2 ст.16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Статтями 386, 392 ЦК України передбачено, що державна забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст.ст. 1233, 1235 ЦК України). Відповідач обґрунтовуючи заперечення на позов подав до суду копію рішення № 28 від 19.03.1997 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, розміром 0,22 га під обслуговування житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 63). Разом з тим, вказане рішення визнано недійсним рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 01.12.2010, залишеним без змін постановою апеляційного суду Полтавської області від 07.02.2011. Третьою особою [PERSON] надано копії, зокрема, наступних документів: - робочого проекта газифікації житлового будинку за адресою: Полтавська область, Диканський (нині Полтавський) район, с. Стасі, виданого у 1995 році на ім`я [PERSON] (а.с. 133); - технічних умов № 44 на газифікацію житлового будинку та літньої кухні за зазначеною вище адресою (а.с. 134); будівельного паспорта, виданого у 1992 році Виконавчим комітетом Диканської селищної ради народних депутатів Полтавської області, на ім`я [PERSON] на забудову земельної ділянки виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] , в [ADDRESS] (а.с.135-136). Проте зазначені документи не свідчать про право власності на будинок. Так, технічний паспорт документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього. Технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на нерухоме майно, а відтак факт того, що замовником технічного паспорта на будинок був [PERSON] (третя особа по справі) не є доказом його права на спірне майно. Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 21.06.2022 у справі за позовом [PERSON] до Диканської селищної ради, треті особи - [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Стасівської сільської ради № 35 від 25.06.2025 встановлено, що [PERSON] не є власником земельної ділянки та житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що рішенням виконавчого комітету Стасівської сільської ради народних депутатів № 12 від 13.03.1992 [PERSON] виділено земельну ділянку під забудову індивідуального житлового будинку та надано дозвіл на індивідуальне житлове будівництво, в погосподарській книзі номер об`єкта ПГО відкритий на [PERSON] , [INFO] , зазначено рік побудови будинку 1997, та основні його характеристики, рішенням Виконавчого комітету Стасівської сільської ради № 35 від 25.06.2015 [PERSON] надано дозвіл на реконструкцію житлового будинку, оцінивши докази як кожен окремо, так і в сукупності, враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, суд приходить до переконання, що спірний будинок на законних підставах належав нині померлому [PERSON] , а отже є спадковим майном. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 (далі Правила) реконструкція жилого будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог. Враховуючи зокрема те, що рішенням ВК Стасівської сільської ради № 35 від 25.06.2015, яке було предметом розгляду судової справи та відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, винесено на підставі законодавства, в обсязі повноважень органу місцевого самоврядування, померлому надано дозвіл на реконструкцію спірного будинку, яка за змістом Правил можлива лише щодо об`єкта введеного в експлуатацію, суд відхиляє доводи відповідача про те, що спірний будинок не введено в експлуатацію. Крім того варто зазначити, що на час побудови спірного об`єкта, право власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації. Щодо належного відповідача у справі суд зазначає наступне. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України). Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільні справі для відповіді за пред`явленими вимогами. У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (постанова Верховного Суду від 26.11.2025 № 175/687/23). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. [PERSON] є спадкоємицею всього майна померлого [PERSON] за заповітом, рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 20.12.2022 [PERSON] (третій особі у даній справі) відмовлено у задоволенні позову про визнання заповіту недійним, [PERSON] у визначений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, [PERSON] (дружина померлого) подала заяву про відмову від спадщини, у тому числі від обов`язкової її частки, матеріали справи не містять відомостей, що [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині, отже [PERSON] є єдиною спадкоємицею, яка вступила у спадщину, а тому належним відповідачем у справі, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 26.11.2025 № 175/687/23), є Диканська селищна рада. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту в судовому порядку, а позов задоволенню.

Outcome: approved