Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

16 грудня 2025 року [PERSON] через свого представника звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 липня 2019 року Луцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 929. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає наразі з обома батьками, а після розірвання шлюбу питання його місця проживання буде вирішуватися окремо. Причиною розпаду сім`ї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, тому як вони мають різні характери та погляди на життя, із-за чого постійно виникають непорузуміння, сварки. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені 6 років назад. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно та поновлена бути не може. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб. Представник позивачки до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся судом за адресою реєстрації судовим повідомленням/повісткою з рекомендованим повідомленням, яка повернута суду без вручення, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 липня 2019 року, зареєстрованому Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №929. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що подружнє життя між сторонами не склалось, вони мають різні характери та погляди на життя, із-за чого постійно виникають непорузуміння, сварки; шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені 6 років назад З врахуванням засад добровільності шлюбу, які встановлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а також, того, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, а тому шлюб необхідно розірвати. У своїй позовній заяві позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити за собою прізвище « [PERSON] ». Однак, вирішення такого питання не належить до компетенції суду. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved