Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

До Вітовського районного суду Миколаївської області надійшла позовона заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача [PERSON] звернулась з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4746980 від 19.06.2024 року в сумі 55 602,60 грн., а також судовий збір в розмірі 3028, 00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 19.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №4746980 про надання коштів в сумі 8 000,00 грн. строком на 350 днів, процентна ставка 1,50 %. 19.06.2024 року було укладено додатковий договір №4746980 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким сума кредиту збільшена до 11 000,00 грн. 22.04.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №22042025, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеними між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4746980 від 19.06.2024 року в сумі 55 602, 60 грн., з яких: 10 999,97 грн. - загальна сума боргу по тілу; 39 102,63 грн. - загальна сума боргу по відсотках, 5 500,00 грн заборгованість за штрафами. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитним договорам, позивач просить стягнути її в судовому порядку. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений відповідно до положень статті 128, 130 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 26 лютого 2026 року постановлено здійснювати розгляд справи в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження . Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] та ТОВ ««ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклали договір позики 4746980 від 19.06.2024 року про надання коштів в сумі 8 000,00 грн. строком на 350 днів, процентна ставка 1,50 %, періодичність сплати платежів кожні 25 днів. 19.06.2024 року було укладено додатковий договір №4746980 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким сума кредиту збільшена до 11 000,00 грн, строк 350 днів, за сплатою кожні 25 днів, денна процентна ставка 1,50%. Відповідач підписав кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» від 22.04.2025 року, відповідно до якої 19.06.2024 року було перераховано кошти на платіжну карту відповідача на суму 8000, 00 грн.; також 19.06.2024 року відповідачу було перераховано кошти в сумі 3 000.00 грн. маска карти [NUMBER] . 22.04.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №22042025, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеними між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4746980 від 19.06.2024 року в сумі 55 602, 60 грн., з яких: 10 999,97 грн. - загальна сума боргу по тілу; 39 102,63 грн. - загальна сума боргу по відсотках, 5 500,00 грн заборгованість за штрафами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідженими судом доказами підтверджується, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором, а Відповідач свої зобов`язання за Договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в сумі 50 102,60 грн. 10 999,97 грн.- загальна сума боргу по тілу кредиту, 39 102, 63 грн. заборгованість за відсотками. Що стосується стягнення штрафу в сумі 5 500,00 грн., то слід зазначити наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи зазначені положення закону стягнення штрафу у розмірі 5 500,00 гривень за кредитним договором №4746980 від 19.06.2024 року, тобто у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов майнового характеру задоволено частково, тому понесені та документально підтверджені позивачем витрати на судовий збір підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial