Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

13 листопада 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 1133-4425 від 29.12.2022 року в розмірі 32 000,00 грн, що складається із: простроченої заборгованості за кредитом - 6 400,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 25 600,00 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 29 грудня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , за допомогою Веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1133-4425. Договір підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором A4964, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Позивач зазначає, що на офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у вільному доступі розміщені умови кредитування та порядок укладення договору, зокрема: примірний договір, Правила надання грошових коштів у кредит, згода на обробку персональних даних, публічна інформація, положення про конфіденційність, а також довідкова інформація щодо порядку і умов надання послуг. Основні кроки оформлення кредитної угоди за допомогою веб-сайту передбачають створення заявки, перевірку клієнта, отримання рішення кредитора, доступ до особистого кабінету, ознайомлення з офертою, внесення номеру банківської картки, отримання одноразового ідентифікатора для підписання договору та введення його в системі, отримання екземпляра договору на e-mail та перерахування кредитних коштів. Зазначає, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту - 6 400,00 грн, строк кредитування - 300 днів, базовий період - 18 днів, знижена процентна ставка - 2,50 % в день, стандартна процентна ставка - 3,00 % в день. Позивач, через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією/довідкою про перерахування коштів. Позивач вказує, що відповідач порушив умови договору, своєчасно не повернув кредит та проценти, у зв`язку з чим станом на 07.10.2025 року загальна заборгованість становила 63 424,00 грн (6 400,00 грн - тіло кредиту, 57 024,00 грн - проценти). Разом з тим кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування програми лояльності: часткове списання процентів у сумі 31 424,00 грн за умови сплати решти заборгованості 32 000,00 грн. У зв`язку з цим у даному позові заявлено до стягнення саме 32 000,00 грн. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 17 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторони про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися у порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представником позивача у позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не подав, доказів на спростування позову не надав, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 29.12.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1133-4425, який підписано відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом введення одноразового ідентифікатора A4964. Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 6 400 грн строком на 300 календарних днів, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок/платіжну картку позичальника з використанням вказаних ним реквізитів електронного платіжного засобу. Надання позивачем кредитних коштів підтверджується матеріалами справи (довідкою/квитанцією про перерахування через систему LiqPay). Відповідач належним чином не виконав грошові зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. При цьому позивач звернувся до суду в межах заявлених вимог про стягнення 32 000,00 грн, що складається із 6 400,00 грн основного боргу та 25 600,00 грн процентів, тобто в межах частини загальної заборгованості, яку позивач просить стягнути з урахуванням прийнятої ним програми лояльності. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі. Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За правилами ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію. За приписами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). За матеріалами справи встановлено, що відповідач, маючи намір отримати в позику грошові кошти, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», пройшов реєстрацію на офіційному веб-сайті товариства, створив особистий кабінет, вказав персональні дані, номер мобільного телефону, електронну пошту та реквізити платіжної картки, після чого прийняв умови кредитного договору та підписав його одноразовим ідентифікатором A4964, який надсилався на особистий телефонний номер відповідача. На спростування зазначених обставин відповідачем доказів не подано. З огляду на викладене та зважаючи, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе договірні обов`язки, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у заявленому ним розмірі 32 000,00 грн є обґрунтованими, підтвердженими доказами та такими, що підлягають задоволенню повністю. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що позивач просить стягнути не всю наявну заборгованість, а лише її частину, суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved