Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області (далі - відповідач) про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно за законом. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємицею за законом майна [PERSON] , спадщину прийняла, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Проте, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище нерухоме майно, у зв`язку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок за спадкодавцем не зареєстровано. У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, позивач просила суд: визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , на житловий будинок (літ. А), загальна площа 39,5 кв.м, житлова площа 16,6 кв.м, що складається з приміщень: коридор 4,0 кв.м, кухня 10,4 кв.м, житлова 16,6 кв.м, веранда 6,1 кв.м, кладова 2,4 кв.м; господарські будівлі та споруди: (літ. а) прибудова, (літ. а1) ґанок, №1 хвіртка, №2 огорожа, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на позивача. Ухвалою суду від 04.02.2026 р. позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.03.2026 р., встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою витребувано від Макарівської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 301/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду 09.02.2026 р. та приєднані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 03.03.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті в цей же день. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Богданчук О.В. надійшло клопотання про розгляд справи у її та позивача відсутність, про підтримання позовних вимог, які просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач згідно поданого клопотання просив справу розглянути за відсутності його представника за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з наведеним суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємицею за законом майна свого батька [PERSON] , спадщину прийняла, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою (а.с. 43). Наявність інших спадкоємців судом не встановлено. 27.01.2026 р. державний нотаріус Макарівської державної нотаріальної контори листом № 23/02-14 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище нерухоме майно, у зв`язку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок за спадкодавцем не зареєстровано (а.с. 20). Хоча вказаний лист нотаріуса не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом із вказаного листа вбачається, що нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 27.02.2019 р. по справі №369/8878/16ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави, зазначені нотаріусами. При цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса - лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. А тому наявний в матеріалах справи лист нотаріуса є достатнім доказом наявності у позивача перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає йому право звернутись до суду з даним позовом. Як вбачається з архівної довідки КП КОР «Київське обласне БТІ» Вих № Мк0126012 від 22.01.2026 р. станом на 31.12.2012 р. право власності на об`єкт нерухомого майна домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами) [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 15). Спадковий житловий будинок за адресою: [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,11 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка передавалася у власність [PERSON] , що слідує з рішення Макарівської селищної ради Київської області № 176-ІІ-ХХІV від 19.11.2023 р. (а.с. 18). Крім того, у будинковій книзі містяться відомості про те, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований та проживав один (а.с. 16-17). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами від 13.01.2026 р., що розташований за адресою: [ADDRESS] , до складу домоволодіння входить: житловий будинок (літ. А), загальна площа 39,5 кв.м, житлова площа 16,6 кв.м, що складається з приміщень: коридор 4,0 кв.м, кухня 10,4 кв.м, житлова 16,6 кв.м, веранда 6,1 кв.м, кладова 2,4 кв.м; господарські будівлі та споруди: (літ. а) прибудова, (літ. а1) ґанок, №1 хвіртка, №2 огорожа (а.с. 20-23). Отже достатньо підстав вважати, що вказаний житловий будинок належав [PERSON] , який за життя не зареєстрував право власності на нього на своє ім`я. Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна свого покійного батька, спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору за клопотанням позивача не стягуються з відповідача, а також оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved