Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач, через свого представника адвоката Сацика Р.В., звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2014 року. Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 березня 2025 року шлюб з відповідачкою розірвано. Під час перебування у шлюбі сторони за спільні кошти придбали два автомобілі, а саме: автомобіль марки ЗАЗ, 2011 року випуску, та автомобіль марки CHEVROLET, 2021 року випуску, які були зареєстровані за відповідачкою. Автомобіль марки ЗАЗ відповідачка відчужила, а автомобіль марки CHEVROLET залишився у власності останньої. Відповідно до звітів про незалежну оцінку № 6, 7 від 26 травня 2025 року ринкова вартість автомобіля марки ЗАЗ становить 125 320 грн, а автомобіля марки CHEVROLET 591 510 грн. З огляду на викладене, позивач просив визнати зазначені транспортні засоби об`єктами спільної сумісної власності подружжя та стягнути з [PERSON] грошову компенсацію в розмірі половини їх вартості, а саме 62 660 грн та 295 755 грн відповідно. Ухвалою суду від 19 червня 2025 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 14 липня 2025 року до суду від представника відповідачки [PERSON] адвоката Дунаєнко О.А. надійшов відзив на позов, який обґрунтований тим, що відповідачка визнає спірне майно спільною сумісною власністю подружжя, проте не погоджується з визначеною позивачем його вартістю, вважаючи її завищеною. Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу № 3245/2024/5043839 від 08 грудня 2024 року автомобіль марки ЗАЗ відчужено за 41 600 грн. Відповідно до звіту ТЗ № 20250627-083/02 від 27 червня 2025 року про незалежну експертну оцінку колісного транспортного засобу, ринкова вартість зазначеного автомобіля становить 82 075,57 грн. Автомобіль марки CHEVROLET був привезений з-за кордону; його митна вартість відповідно до даних Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту ДАІ МВС України, Реєстру основних листів ВМД та додаткової інформації становила 427 749 грн. Відповідно до звіту ТЗ № 20250627-083/01 від 27 червня 2025 року про незалежну експертну оцінку колісного транспортного засобу, ринкова вартість зазначеного транспортного засобу становить 518 058,08 грн. Представник відповідачки зауважила, що звіти, надані позивачем, містять орієнтовну ринкову вартість та складені без огляду транспортних засобів, у зв`язку з чим не можуть вважатися належними й допустимими доказами. Натомість подані відповідачкою звіти виконані з оглядом автомобілів та з урахуванням усіх необхідних показників, а тому є повними та об`єктивними. Також зазначила, що відчуження автомобіля марки ЗАЗ відбулося до ухвалення рішення про розірвання шлюбу та за згодою позивача. З огляду на незначну суму коштів, отриманих від продажу цього автомобіля, позивач повідомив, що ці кошти відповідачка може залишити собі. Щодо автомобіля марки CHEVROLET представник відповідачки вказала, що відповідачка не заперечувала проти виплати позивачу компенсації вартості частки цього транспортного засобу та вважає, що дане питання можливо було вирішити у позасудовому порядку. У зв`язку з викладеним, просила стягнути з відповідачки на користь позивача грошову компенсацію у розмірі половини вартості автомобілів марки ЗАЗ та марки CHEVROLET, що становить 41 037,79 грн та 259 029,04 грн відповідно, а також зменшити розмір судових витрат, оскільки витрати позивача на правничу допомогу не були неминучими та є для відповідачки надмірними. 28 липня 2025 року до суду від представника позивача [PERSON] адвоката Онишко В.М. надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача заперечила проти доводів сторони відповідачки. Зазначила, що саме звіти, подані відповідачкою, складені з порушенням вимог законодавства, оскільки у них не зазначені всі необхідні реквізити. Також вказала, що у разі незгоди зі звітами позивача відповідачка мала право заявити клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи. Крім того, представник позивача висловила сумнів щодо фактичного огляду експертом автомобіля марки ЗАЗ, оскільки на момент проведення оцінки даний автомобіль вже був відчужений іншому власнику. Щодо можливості досудового врегулювання спору представник позивача зазначила, що сторони не досягли згоди щодо розміру компенсації, а тому просила позов задовольнити в повному обсязі. 26 серпня 2025 року до суду від представника відповідачки [PERSON] адвоката Дунаєнко О.А. надійшли заперечення, у яких зазначено, що звіти про оцінку вартості спірних транспортних засобів, подані позивачем, не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки виконанні на замовлення особи, якій зазначене майно не належить і не належало та не перебувало у неї на законних підставах, адже власником транспортних засобів була [PERSON] . У запереченнях вказано, що звіти, складені ФОП [PERSON] , виготовлені з дотриманням вимог законодавства та з проведенням максимально повного дослідження КТЗ, на відміну від звітів, складених ФОП [PERSON] , які не містять усіх відомостей, передбачених п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також зазначено, що доводи позивача щодо обов`язку відповідачки у разі незгоди зі звітами, поданими позивачем, звертатися до суду з клопотанням про призначення автотоварознавчої експертизи не мають належного законодавчого обґрунтування. Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Хлівний Я.М. позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у поданих стороною позивача заявах по суті справи. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дунаєнко О.А. позов визнала частково з підстав, викладених у поданих стороною відповідача заявах по суті справи. Зазначила, що, для правильного визначення вартості автомобіля марки ЗАЗ, який було відчужено, відповідачка звернулася до покупців цього автомобіля та попросила надати його для огляду експерту. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 18 грудня 2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 13). Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 25 березня 2025 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 14-15). Як вбачається з листа Головного сервісного центру МВС № 31/1397АЗ-11747-2025 від 12 травня 2025 року, копій витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 24 червня 2025 року, транспортний засіб CHEVROLET BOLT, 2021 року випуску, привезено з-за кордону та 30 червня 2024 року зареєстровано за [PERSON] (митна вартість становила 427 749 грн); транспортний засіб ЗАЗ FORZA 1497, 2011 року випуску, 11 липня 2017 року зареєстровано за [PERSON] , а 09 грудня 2024 року здійснено перереєстрацію цього транспортного засобу на нового власника за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 3245/2024/5043839 від 08 грудня 2024 року (ціна транспортного засобу за домовленістю сторін становила 41 600 грн) (а.с. 18-19, 96-99, 100-101, 102). У позові позивач просить у порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідачки на його користь грошову компенсацію в розмірі половини вартості вказаних транспортних засобів. На обґрунтування дійсної вартості спірних транспортних засобів, позивач долучає до позову копії звітів про незалежну оцінку цих транспортних засобів. Так, з копії звіту про незалежну оцінку (у стислій формі), складеного ФОП [PERSON] 26 травня 2025 року, вбачається, що станом на 26 травня 2025 року орієнтовна ринкова вартість автомобіля ЗАЗ FORZA, 2011 року випуску, об`єм двигуна 1497, може становити 125 320 грн (а.с. 20-35). З копії звіту про незалежну оцінку (у стислій формі), складеного ФОП [PERSON] від 26 травня 2025 року, вбачається, що станом на 26 травня 2025 року орієнтовна ринкова вартість автомобіля CHEVROLET BOLT, 2021 року випуску, може становити 591 510 грн (а.с. 36-51). Зі змісту звітів, поданих позивачем, вбачається, що ринкова вартість автомобілів визначалася оцінювачем без огляду транспортних засобів. Не погоджуючись із доводами позивача, відповідачка долучила до відзиву на позов копії звітів про незалежну експертну оцінку вказаних транспортних засобів. Так, з копії звіту ТЗ № 20250627-083/02 про незалежну експертну оцінку колісного транспортного засобу, складеного ФОП [PERSON] 27 червня 2025 року, вбачається, що станом на 27 червня 2025 року ринкова вартість автомобіля ЗАЗ FORZA, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 82 075,57 грн (а.с. 92-93, 138-153). З копії звіту ТЗ № 20250627-083/01 про незалежну експертну оцінку колісного транспортного засобу, складеного ФОП [PERSON] 27 червня 2025 року, вбачається, що станом на 27 червня 2025 року ринкова вартість автомобіля CHEVROLET BOLT, державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 518 058,08 грн (а.с. 94-95, 154-171). Зі змісту звітів, поданих відповідачкою, вбачається, що оцінювачем проводився огляд спірних транспортних засобів. У цих звітах зазначено ідентифікацію транспортних засобів (VIN код автомобілів, державний реєстраційний номер, тощо), пробіг автомобілів, а також мета проведення оцінки (використання результату оцінки для цілей вирішення майнових суперечок). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що вказане майно, набуте сторонами за час їх шлюбу і належить їм (сторонам) на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Так як підстав для відступлення від рівності часток не вбачається, то суд вважає, що частки сторін в їх спільному майні є рівними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності, присуджується одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, ч. 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц вказала, що встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питанням доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна. Судом встановлено, що сторони під час перебування у шлюбі за спільні кошти придбали автомобілі CHEVROLET BOLT, 2021 року випуску, та ЗАЗ FORZA, 2011 року випуску, які були зареєстровані на [PERSON] . За час шлюбу автомобіль ЗАЗ FORZA було відчужено іншому власнику, та, як визнано відповідачкою, компенсації половини вартості цього автомобіля позивач не отримав. Вказані автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя, а тому позивач має право на грошову компенсацію половини вартості спірних транспортних засобів. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди - виходячи із дійсної вартості на час розгляду справи (пункт 22). Матеріали справи містять по два звіти про оцінку транспортних засобів, які відрізняються за сумою оцінки, а саме звіти від 26 травня 2025 року, надані позивачем, та звіти від 27 червня 2025 року, надані відповідачкою. Судом під час судових засідань сторонам було запропоновано ініціювати питання про проведення судової експертизи з метою встановлення вартості вищевказаних автомобілів, однак сторони відмовились від її проведення, тому суд вирішує вказане питання на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до пункту 3.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика), основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід. Порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки. Пунктом 4.1. Методики передбачено, що оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. Пунктом 5.1 Методики визначено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Суд враховує, що звіт оцінки транспортного засобу CHEVROLET BOLT від 26 травня 2025 року був складений без огляду транспортного засобу, хоча він відповідачкою реалізований не був і позивач не був позбавлений можливості заявити під час судового розгляду клопотання про призначення відповідної експертизи для визначення ринкової вартості цього автомобіля. Також слід зазначити, що у звітах, наданих стороною відповідачки, на відміну від звітів, наданих позивачем, зазначено ціль проведення оцінки, ідентифікацію транспортних засобів за допомогою VIN коду автомобіля, державного реєстраційного номеру, пробіг автомобілів. Також при оцінці майна безпосередньо здійснювався огляд транспортних засобів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що для визначення вартості спірних транспортних засобів необхідно враховувати звіти оцінки транспортних засобів від 27 червня 2025 року, які складені після огляду автомобілів. Таким чином, розмір грошової компенсації за частку вартості транспортного засобу ЗАЗ FORZA становить 41 037,79 (82 075,57 грн х 50 %), а транспортного засобу CHEVROLET BOLT 259 029,04 грн (518 058,08 грн х 50 %). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію половини вартості транспортного засобу ЗАЗ FORZA у розмірі 41 037,79 грн, та транспортного засобу CHEVROLET BOLT у розмірі 259 029,04 грн , виділивши автомобіль CHEVROLET BOLT у власність відповідачки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 3 000,67 грн, виходячи з розрахунку: 300 066,83 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 3 584,15 грн (сума сплаченого судового збору) / 358 415 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial