Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

08.12.2025 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом відповідно до якого просив розірвати його шлюб з [PERSON] , зареєстрований 26.01.2017 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовим записом №43. У позові [PERSON] вказав, що від спільного з відповідачкою шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося з причин відмінності поглядів на сімейне життя, яке на протязі чотирьох років поступово погіршувалося. Ведення спільного господарства та подружні стосунки були припинені з грудня 2025 року. Подальше збереженні сім`ї вважав неможливим Ухвалою від 10.12.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Вказав, що після припинення подружніх стосунків, малолітня донька проживає з матір`ю. Відповідач до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно належним чином. Рішення у справі приймалося судом за відсутності сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.01.2017 року сторони уклали шлюб, про що Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зроблено актовий запис №43 (Свідоцтво про шлюб [NUMBER] ) Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 04.07.2020), яка на даний час проживає з матір`ю. Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося. Подружні стосунки припинені, спільне господарство сторони не ведуть та проживають окремо з грудня 2025 року. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сім`ї [PERSON] неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .. Вимог щодо стягнення витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, позивачем заявлено не було.

Outcome: approved