Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

10.12.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Усенко М.І. звернувся у Стрийський міськрайонний суд Львівської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 31.05.2023 [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» договір про надання споживчого кредиту №807429, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 2100 грн. на умовах визначених кредитним договором, а відповідача зобов`язався одержати та повернути кошти та сплатити проценти. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідно до п.9.2 договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін. Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який направляється споживачу на номер мобільного телефону. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача переде позивачем становить 13465,20 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 2100 грн.; заборгованість за процентами 11365,20 грн. 01.02.2024 ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі кредит», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 807429 від 31.05.2023. Крім цього, відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Крім цього, просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Згідно відповіді на запит з Єдиного державного державного реєстру про зареєстроване місце проживання, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2025 цивільну справу №456/6952/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області. 21.01.2026 на адресу суду надійшли матеріали цивільної справи №456/6952/25. Ухвалою судді від 22.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень. 26.02.2026 від представника позивача адвоката Усенка М.І. надійшло клопотання про підтримання позовних вимог. Просив задовольнити позовні вимоги, розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив, при цьому суд вжив всіх можливих заходів для виклику останнього до суду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не було подано. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України. В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 31.05.2023 [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» договір про надання споживчого кредиту №807429, згідно з умовами якого відповідач отримав 2100 грн., строком на 360 днів. Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.5.2. стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту. Знижена процентна ставка 0.01% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 20.06.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, оплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку із чим, розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У паспорті споживчого кредиту визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та вартості кредиту, порядок повернення кредиту та інше. Відповідно до довідки про ідентифікацію виданої ТОВ «Селфі кредит» [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), з яким укладено договір №807429 від 31.05.2023 пройшов ідентифікацію одноразовим ідентифікатором Е967. ТОВ «Універсальні платіжні рішення» листом вих №1-2010 від 20.10.2025 повідомило ТОВ «Селфі кредит» про те, що надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Між підприємствами укладено договір про переказ коштів ФК-П-21/05-05 від 27.05.2021. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта: 31.05.2023 на суму 2100,00 грн. маска картки [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №807429 від 31.05.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 01.02.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] становить 13465,20 грн. 01.02.2024 ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі кредит», в тому числі і до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 807429 від 31.05.2023. Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 до договору факторингу від 01.02.2024 ТОВ «Селфі кредит» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» реєстр боржників від 01.02.2024 у загальній кількості 11562. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01022024 від 01.02.2024, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 13465,20 грн. Оцінка суду. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормами ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Суд встановив, що 31.05.2023 [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» договір про надання споживчого кредиту №807429, згідно з умовами якого відповідач отримав 2100 грн., строком на 360 днів. стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач, підписавши договір про надання кредиту шляхом ведення одноразового ідентифікатора відповідно до положень Закону України "про Електронну комерцію" погодився з умовами договору. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував. Відповідно до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) позивачеві ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги, а позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі кредит`права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників до договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01022024 від 01.02.2024, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 13465,20 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2100 грн.; заборгованість за процентами 11365,20 грн. Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, відповідач не подав жодного доказу на спростування розрахунку заборгованості поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором. Щодо позовної вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження факту отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат, представником позивача подано копії: договору №0107 про надання правової допомоги від 01.07.2025, акт наданих послуг №809 від 10.11.2025, відповідно до якого сума наданих послуг відповідно до договору складає 8000 грн., детальний опис наданих послуг до акту №809 від 01.07.2025 за договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025. Отже, за результатами дослідження та оцінки долучених до матеріалів справи доказів щодо понесення витрат на правову допомогу у їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідач не подав заперечень щодо стягнення витрат на правову допомогу у заявленому позивачем розмірі, вимоги з приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та підлягають до задоволення у визначеному позивачем розмірі 8000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Враховуючи те, що позов було пред`явлено засобами системи «Електронний суд» та такий підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. на користь позивача.

Outcome: approved