Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 31.01.2022 року [PERSON] на підставі анкети-заяви приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (далі АТ "А-Банк") та уклав кредитний договір АВН0СТ155101643653495525, за умовами якого банком було встановлено кредитний ліміт на його картковий рахунок, видано платіжну картку, надано кредит у сумі 100000 грн. строком на 65 місяців, до 28.06.2027, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 75,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник, підписавши електронним цифровим підписом анкету-заяву підтвердив свою згоду на те, що вказана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківсьих послуг в АТ "А-Банк" разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://а-24.a-bank.com.ua складає між ним та Банком кредитний договір Вказує, що АТ «А-Банк» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, відкрило на ім`я позичальника [PERSON] картковий рахунок та надало йому банківську картку з кредитним лімітом у сумі 100000 грн. та можливістю розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, допустив прострочення виконання зобов`язання. Станом на 23.12.2025 прострочена заборгованість за кредитом становить 246756 грн. 74 коп., з яких: 100000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 146756 грн. 74 коп.- заборгованість за відсотками. Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 246756 грн. 74 коп. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2961 грн. 08 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що 31 січня 2022 року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ "А-Банк" укладено кредитний договір АВН0СТ155101643653495525, за умовами якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт на його картковий рахунок, видано платіжну картку та надано кредит у сумі 100000 грн. строком на 64 місяці, до 28.06.2027, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 75,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, підписавши електронним цифровим підписом анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту, підтвердив свою згоду на те, що вказана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківсьих послуг в АТ "А-Банк" разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://а-24.a-bank.com.ua, складає між ним та Банком кредитний договір та зобов`язався здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами, в розмірі не менше 15 % від заборгованості за кредитом. Наведене підтверджується анкетою-заявою про приєнання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» від 31.01.2022, паспортом споживчого кредиту, які підписані позичальником [PERSON] електронним підписом. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ "А-Банк" виконало у повному обсязі, шляхом зарахування кредитних коштів у сумі 100000 грн. на відкритий позикодавцем картковий рахунок та надало можливість розпоряджатися кредитними коштами, що підтверджується меморіальним ордером від 31.01.2022 про перерахування кредитних коштів, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, випискою по картці [PERSON] щодо руху коштів на картковому рахунку останнього. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, порушив порядок та строки погашення кредиту. Внаслідок чого станом на 23.12.2025 утворилася заборгованість за кредитом в сумі 246756 грн. 74 коп., з яких: 100000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 146756 грн. 74 коп. - заборгованість за відсотками, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 246756 грн. 74 коп. заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати позивача зі сплати судового збору становлять 2961 грн. 08 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved