Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - адвокат АО «Апологет» Усенко М.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №9466013, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. 27.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено Договір №95-МЛ про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №9466013. Перехід права вимоги підтверджується Витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 95-МЛ від 27.04.2023. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 11940 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3000 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 8370 грн. та заборгованості з комісії в сумі 570 грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. Представник позивача про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явився, натомість у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання представника позивача про здійснення розгляду справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлявся шляхом надсилання електронного повідомлення на номер мобільного телефону, зазначений у позовній заяві та надсилання судового виклику за місцем проживання. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань не надсилав. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлена відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, суд, виходячи з положень ст.281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Між Кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та Позичальником - фізичною особою на ім`я [PERSON] в електронній формі було укладено Договір про споживчий кредит № 9466013 від 17.01.2023 року, що підтверджено довідкою про підписання договору позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором за допомогою мобільного телефону, що використовувався від імені позичальника, з номером [NUMBER] . Договір укладено та підписано у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору про споживчий кредит № 9466013 від 17.01.2023 року (індивідуальна частина), копія якого надана суду, кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 3000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку відповідача № [NUMBER] , на засадах строковості (строком на 15 днів - пільговий період), поворотності, платності, а позичальник зобов`язаний повернути грошові кошти, сплатити комісію та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту. Відповідно до положень пункту 1.1 договору про споживчий кредит позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно пункту 1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно положень пункту 1.4 договору про споживчий кредит позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 01.02.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 02.05.2024 року (останнього дня строку кредитування). Умовами договору встановлено комісію, розміри та порядок сплати процентів, підстави та порядок пролонгації строку кредитування, сплата комісії за пролонгацію та розмір і порядок нарахування процентів у зв`язку із пролонгацією. У відповідності до положень пункту 7.1 договору про споживчий кредит договір (з додатками № 1, № 2 та Правилами) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, - з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, передбаченого у пункті 2.1 договору. На підтвердження факту укладення вказаного договору до позовної заяви долучено наступні докази: довідка про ідентифікацію видана б/н 10.09.2025; платіжне доручення № 91546451 від 17.01.2023, засвідчене печаткою ТОВ «Мілоан»; відомості про щоденні нарахування та погашення; виписка з особового рахунку за кредитним договором № 91546451 від 17.01.2023; розрахунок заборгованості за кредитним договором. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» 27.04.2023 було укладено Договір №95-МЛ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. На виконання умов вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» грошові кошти в сумі 822012,02 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 27.04.2023. В підтвердження права вимоги до [PERSON] , позивач надав Витяг з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 95-МЛ від 27.04.2023. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана досудова вимога про заміну кредитодавця та про погашення кредитної заборгованості. Крім того, судом досліджено Договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, Ордер, Акт №Д/7305 наданих послуг від 12.11.2025, Детальний опис наданих послуг. Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] від 17.01.2023 року у сумі 3 000 грн., ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» надало платіжне доручення ТОВ «Мілоан» № 91546451 від 17.01.2023. Проте, вказане платіжне доручення не може вважатися належним доказом надання [PERSON] кредиту на підставі вказаного договору, оскільки воно не відповідає за формою та змістом вимогам, установленим постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» у відповідній редакції. Надана ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» копія платіжного доручення не містить відмітки банку або іншої уповноваженої установи про проведення платежу. В матеріалах справи відсутні докази, що рахунок № [NUMBER] , на який згідно вказаного платіжного доручення здійснювалося перерахування коштів, належить саме відповідачу [PERSON] . ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» не надало суду жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження переказу коштів на рахунок відповідача на підставі договору про споживчий кредит № 9466013 від 17.01.2023, а також документів, які б надавали можливість ідентифікувати належність відповідних рахунків відповідачу. Як кредитор саме ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» мало надати суду відповідні докази. Суд звертає увагу на ту обставину, що ухвалою про відкриття провадження у даній справі за клопотанням представника позивача було витребувано в Банка-емітента АТ "Універсал Банк" інформацію щодо надходження на банківську картку № [NUMBER] кредитних коштів в розмірі 3000 гривень відповідно до Кредитного договору 9466013. На виконання ухвали суду, операційний директор АТ «Універсал Банк» листом від 10.12.2025 року №Е/5517 повідомлено суд про неможливість надати відповідь на запитувану інформацію у зв`язку з тим, що вказано недостатньо ідентифікаційних даних, що позбавляє можливості ідентифікувати особу, зазначену в запиті як клієнта/не клієнта Банку. Таким чином, для виконання ухвали суду, представник Банку просив надати повні ідентифікаційні дані особи клієнта банку або повний номер картки. Ухвалою суду від 06.01.2026 року судовий розгляд справи було відкладено, а представнику позивача надано строк до 01 лютого 2026 року для подання уточнень клопотання про витребування доказів, для можливого виконання ухвали суду від 25 листопада 2025 року. Вказану ухвалу суду було надіслано представнику позивача та доставлено йому 08.01.2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. На ухвалу суду представником позивача відповіді не надано. Крім того, позивач не надав копію Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які є частиною договору. Тому, у зв`язку із тим, що факт виконання кредитодавцем свого зобов`язання надати грошові кошти (кредит) позичальникові - не доведено достатньою сукупністю належних та допустимих доказів, то не підтверджено і виникнення зустрічних обов`язків позичальника повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі. Тобто, не підтверджено, що право вимоги Кредитора настало. Достатня правова підстава для задоволення вимоги позову про стягнення із відповідача заборгованості за Договором про споживчий кредит - відсутня. Суд перевірив існування обставин позову і у частині переходу права вимоги за Договором про споживчий кредит № 9466013 з метою виконання обов`язку суду дослідити усі докази та з`ясувати всі обставини, на які сторони посилаються. Недійсність чи не підтвердженість права вимоги не має наслідком недійсності договору про відступлення (Постанова ВП ВС від 8 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21 (провадження № 12-45гс22) - https://reyestr.court.gov.ua/Review/112873033), тому суд не має підстав сумніватися у дійсності договору про відступлення права вимоги за договором кредиту №9466013, за яким Новим кредитором за цим договором є Позивач у цій справі. Проте, продаж права вимоги не означає, що це право вимоги у зв`язку із його продажем автоматично визнається таким, що настало. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд наголошує, що відповідно до частини 2 статті 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову в позові ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал». Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю, судові витрати покладаються на позивача. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: dismissed