Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

ТОВ « Юніт Капітал» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, заборгованість за кредитним договором №738801003 від 03.01.2021 у розмірі 22113,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 03.01.2021 [PERSON] уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №738801003 у формі електронного документа з використанням електронного підпису на суму 9000,00 грн. Кошти були перераховані на банківську картку. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого продовжували шляхом підписання додаткових угод. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого продовжували шляхом підписання додаткових угод. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №738801003 від 03.01.2021. Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути з [PERSON] , на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №738801003 від 03.01.2021 в сумі 33 813,00 грн, яка складається з наступного : 9000,00 грн заборгованість по кредиту, 24 813,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.08.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області на підставі ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 06.08.2025 надійшла вказана цивільна справа за підсудністю Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 29.08.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, задоволено клопотання про витребування доказів. 24.09.2025 позовну заяву залишено без руху. Заявою від 26.09.2025 позивач усунув недоліки. 29.10.2025 позовну заяву залишено без руху. 03.11.2025 позивач усунув недоліки. 08.12.2025 відзив представника відповідача залишено без руху. 29.12.2025 відповідачка усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду від 08.12.2025. У відзиві від 08.12.2025 відповідачка зазначила, що вона визнає заборгованість за кредитом у частині тіла кредиту та нарахованих за 30 днів ( строк кредитування) відсотків у розмірі 11700, грн, 04.12.2025 вона сплатила відповідну суму, кошти сплачені відповідно до графіка розрахунків. Інших вимог щодо сплати додаткових відсотків по зазначеному кредиту заявлено кредитодавцем позичальнику зазначено не було. Крім того звертала увагу, щореєстр боржників з зазначенням даних та сум боргу в додатку до договору не надано, відповідно не можна встановити, чи набув позивач права вимоги до відповідача. Крім того, ні кредитор ні позивач не повідомили відповідачку про відступлення права вимоги. Отже ураховуючи вказані обставини, відповідачка просила закрити провадження у справі. 29.01.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Під час укладення договору відповідач ознайомився з його текстом та змістом в цілому, паспортом споживчого кредиту, зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловила та з ними погодилась, про що свідчать її підписи та згода обробку персональних даних та доступ до кредитної історії. Відповідно до статті 15 Закону України «Про споживче кредитування» відповідач має право протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте, відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. Зазначив, що відповідачем у відзиві на позовну заяву НЕ оспорюється факт укладання кредитного договору № 738801003від 03.01.2021. Уклавши Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов договору на сайті первісного кредитора. Інформація надана ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Також зауважив, що відповідач частково виконував зобов`язання за Кредитним договором, а саме: 03.02.2021 в частині погашення процентів за користування кредитними коштами у загальному розмірі 2 790,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору. Зауважив, якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Надані Позивачем витяги з Реєстру прав вимоги до Договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, № 05/0820-01 від 05.08.2020, Реєстр прав вимог № 11 від 31.08.2023 та Реєстр Боржників до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 містять всі дані щодо відповідача: номер кредитного договору, дата кредитного договору, РНОКПП, анкетні дані відповідача та суми заборгованостей, а саме: загальна заборгованість, заборгованість по тілу кредиту, заборгованість по відсоткам. Отже, позивач належним чином набув право вимоги до відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення якого був повідомлений. У позові наявне клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03.01.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №738801003 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п. 1.2 кредит наданий строком 30 днів від дати отримання кредиту позичальником ( дисконтний період) ( а.с.25). Відповідачкою також підписаний паспорт споживчого кредиту до Договору №738801003 від 03.01.2021 (а.с.24). Для отримання кредиту сформована заявка на отримання грошових коштів від 03.01.2021, де [PERSON] вказані дані щодо дати народження, адреси місця проживання, реєстраціх, РНОКПП, паспортні дані, електронна пошта, номер телефону, номер картки [NUMBER] (а.с.17). За даними довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» [PERSON] підписала договір одноразовим ідентифікатором 03.01.2021 згідно алгоритмом дій споживача (а.с.13). За змістом довідки від 23.05.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомило, що ними було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції (а.с.65). На підтвердження перерахування грошових коштів за кредитним договором №738801003 від 03.01.2021 надано платіжне доручення № 51424765-аа5а-41cb-907b-9bea5606bd1f ( а.с. 10). Крім того, із виписки АТ КБ « ПриватБанк», наданої на виконання вимог ухвали суду, по рахунку [PERSON] вбачається, що на карту [NUMBER] 03.01.2021 зараховані кошти в сумі 9000,00 грн ( а.с.95-96). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 738801003 від 03.01.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за період з 03.01.2021 по 06.04.2021 складає : за тілом кредиту 9000,00 грн, нарахованими відсотками 16011,00 грн ( а.с.34-35). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 738801003 від 03.01.2021 ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість за період з 06.04.2021 по 01.06.2021 складає : за тілом кредиту 9000,00 грн, нарахованими відсотками 24813,00 грн, що також підтверджується випискою з особового рахунку з кредитним договором №738801003 від 03.01.2021 ( а.с. 32, 33). Відповідно до квитанцій до платіжної інструкції від 04.12.2025 [PERSON] сплатила 11700,00 грн за договором від 03.02.2021 ( а.с.155). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми ( ч.1 ст. 1047 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом ( ч.1 ст. 205 ЦК України). Положеннями ч.ч.1,3ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом ; використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» ( у редакції чинній станом на час укладення договору)визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Таким чином, договір між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] не суперечить вимогам наведених норм матеріального права. Позивачем вказаний договір не оспорювався. Крім того, судом установлено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого відповідно до п. 8.2 закінчується 28 листопада 2019 року ( а.с. 54-56). Згідно з п. 2.1 укладеного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Відповідно до положень п. п. 1.3. вказаного договору під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Таким чином сторони узгодили, що предметом відступлення за договором факторингу є, в тому числі, вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому, перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу. 28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. В інші умови договору зміни не вносились. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої договір факторингу викладено у новій редакції. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2021 року. 31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року. При цьому, інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року. З урахуванням визначених строків дії вказаного договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Відповідно до п.1.5 договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до договору. Пунктом 2.1 Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Тобто предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Отже, умовами договору визначено, що Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін. Таким чином, договір №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28 листопада 2018 року по 31 грудня 2022 року. Вищезазначений договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у встановленому законом порядку не визнавався недійсним та не є предметом спору в даній справі. 06 квітня 2021 року на виконання п. 2.1 Договору факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» складено та підписано Реєстр прав вимоги №128, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідачки за Кредитним договором №136 від 06.04 2021 року в сумі 22 221,00 грн, з яких 9000,00 грн основного боргу, 13221,00 грн нарахованих відсотків( а.с.52,53). Відповідно до п. 2.1.1.5 договору № 738801003 від 03.01.2021 кредитодавець має право укласти договір відступлення прав вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до позичальника третій особі. Ураховуючи наведене, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», що не суперечить положенням кредитного договору та відступлення здійснене в межах договору факторингу з урахуванням визначених строків його дії з урахуванням та додаткових угод до нього. Відповідно до п. 5.3.3 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій розсуд, зокрема, відступати право вимоги на користь третіх осіб. Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ « Таліон Плюс» заборгованість за договором № 738801003 від 03.01.2021 складає за період з 06.04.2021 по 01.06.2021 складає : за тілом кредиту 9000,00 грн, нарахованими відсотками 24813,00 грн . 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, предметом якого є відступлення права вимоги зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить на момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Строк дії договору закінчується 04.08.2021. 03 серпня 2021 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду № 2, згідно якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 30 грудня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду № 3, згідно з якою строк дії договору продовжено до 30 грудня 2024 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.48-50). Відповідно до реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 24813,00 грн за договором №738801003 від 03.01.2021 (а.с.46-47). Відповідно до п. п. 5.3.3 Договору факторингу фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. У подальшому 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги (а.с.42). Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 33 813,00 грн за договором №738801003 від 03.01.2021 (а.с.40-41). Згідно із випискою з особового рахунку за кредитним договором № 738801003, виданою ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованість складає 33813,00 грн ( а.с.32). Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, позивач відповідно до умов договору факторингу №04/06/25-Ю є правонаступником у відносинах за договором кредиту №738801003 від 03 січня 2021, а тому має право вимоги до відповідача. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, часткової сплати відповідачкою заборгованості, остання свої зобов`язання не виконувала і не повернула суму позики та відсотки за користування кредитом у встановлених договором розмірі та строк. Щодо суми , яка підлягає стягненню. Відповідачка заперечуючи проти суми нарахованих відсотків, вказує, що договір укладений строком на 30 днів, а тому нараховані відсотки після спливу вказаного строку є неправомірними. Надаючи оцінку вказаним доводам, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1.3 договору №738801003 від 03.01.2021 сторони погодили, що встановлений в п.1.2 договору строк дисконтного періоду може бути продовжений позичальником шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду оплати всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду. Згідно з умовами п. 1.4 за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 365,00 річних, що становить 1,00 % від суми кредиту за кожний день користування ним ( п. 1.4.1). У п. 1.7 сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.7.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним; Відповідно до п. 4.2. строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.2 Договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3. та п. 1.7. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. У п. 4.3 договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п. 1.7.2. договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 цивільного кодексу України. Із розрахунків заборгованості ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» вбачається, що [PERSON] 03.02.2021 сплатила 2700,00 гривень нарахованих процентів за дисконтний період з 03.01.2021 по 02.02.2021. У подальшому були нараховані відсотки за період з 04.02.2021 по 04.032021 за ставкою 1% , відповідно до умов п. 1.3 договору. З 08.09.2021 по 01.06.2021 ( 90 днів) нараховані відсотки відповідно до п. 1.7.2 договору. Таким чином, кредитодавцем та його правонаступником ТОВ « Таліон Плюс» правомірно були нараховані відсотки у період до 01.06.2021. Із заяви про зменшення позовних вимог, відповіді на відзив та умов п. 3.10 договору вбачається, що сплачена відповідачкою сума коштів у розмірі 11700,00 гривень зарахована позивачем на сплату відсотків, тому несплаченими коштами за договором кредиту є 9000,00 гривень тіло кредиту, 13113,00 грн нараховані відсотки. За вказаних обставин, клопотання відповідачки про закриття провадження у справі з підстав відсутності спору є безпідствним. За результатами встановлених обставин, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обгрунтованми та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1. п. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ч.1ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 вiд 05.06.2025, укладений між Адвокатським бюро « ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» та ТОВ « ЮНІТ КАПІТАЛ»; Додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 вiд 05.06.2025, відповідно якої сторони узгодили надання правової допомоги у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором : [PERSON] , № 738801003 від 03.01.2021; акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого надано послуг на 7000,00 грн; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4956 адвоката Тараненко А.І., довіреність ТОВ « ЮНІТ КАПІТАЛ» від 05.06.2025 на ім`я адвоката Тараненка А.І.. Вказані докази є належними та допустимими. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що із відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, що є співмірним з ціною позову, зі складністю справи, у розмірі 7000,00 гривень.

Outcome: approved