Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

у грудні 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду зі вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №100933049 від 10.03.2023 у розмірі 12 570,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн та судовий збір у сумі 2422,40 грн, мотивуючи тим, що відповідач не виконала умови кредитного договору, право вимоги за яким до позивача перейшло від ТОВ «Мілоан» (а.с. 1-4). Ухвалою від 25.12.2025 Машівський районний суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 40). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа до електронного кабінету (а.с.44-49,56-58), відповідач рекомендованими повідомленнями за адресою реєстрації, які 13.01.2026 та 18.02.2026 повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.52,53,59,60). Представник позивача у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника (а.с.4). Відповідач причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 10.03.2023 шляхом заповнення відповідачем Анкети-заяви на кредит, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 100933049, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00 грн, строком 105 днів, останній день строку кредитування 23.06.2023 (а.с.7-12,14 на зв.-15). Згідно з п.п.1.3-1.3.2 Договору кредит надається загальним строком на 105 днів і складається з пільгового та поточного періоду. Пільговий період складає 15 днів та завершується 25.03.2023. Поточний період складає 90 днів та закінчується 23.06.2023 останній день строку кредитування (а.с.7 на зв.). Відповідно до п.1.5 Договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1470,00 грн (1,637,467.00% річних), за весь строк кредитування 9570,00 грн (1109,00% річних). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період 4470,00 грн, за весь строк кредитування 12 570,00 грн (а.с.7 на зв.). Згідно з п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту 570,00 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово (а.с.8). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 900,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 Договору) (а.с.8). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 8 100,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 Договору) (а.с.8). Згідно з п.3.3.2. Договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1-1.5 та п. 2.4 цього договору (а.с.9 на зв.). Відповідно до п.4.2 Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.5.3 Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної ставки, передбаченої п.1.5.3 Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця (а.с.10). Згідно із пунктом 6.1. договору зазначено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (а.с.11). Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору) (а.с.11 на зв.). Відповідно до пункту 7.1. цей договір складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань (а.с.11 на зв.). На а.с. 12 на зв. є Графік платежів, який є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 100933049 від 10.03.2023 та який встановлює кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати відсотків, а також визначає загальну вартість кредиту для позичальника та реальну річну процентну ставку. У паспорті споживчого кредиту відображена інформація, аналогічна тій, що встановлена договором про споживчий кредит № 100933049, зокрема, щодо суми кредиту, строку кредитування та сплати процентів (а.с. 13). На а.с. 14 є довідка ТОВ «Мілоан», якою підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладений договір №100933049 від 10.09.2023, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Одноразовий ідентифікатор «S17087». Час відправки ідентифікатора позичальнику 10.03.2023 14:12 на номер [NUMBER] . За платіжним дорученням №60785500 від 10.03.2023 [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 3000,00 грн згідно договору №100933049 (а.с.15 на зв.). У наданій первісним кредитором ТОВ «Мілоан» відомості про щоденні нарахування та погашення зазначено дату та найменування операцій за кредитним договором №100933049 у період з 10.01.2023 по 23.06.2023, ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кредит в розмірі 3 000,00 грн, нарахована комісія за оформлення кредиту у розмірі 570,00 грн, оплати за вказаний період відповідачкою не здійснювались (а.с.16). 27.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с.17 на зв.-25). Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 27.07.2023 року ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т (а.с.26). За платіжною інструкцією №72145 від 27.07.2023 ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» здійснено оплату ТОВ «Мілоан» за відступлення права вимоги згідно договору відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т від 27.07.2023 (а.с.26 на зв.). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 102-МЛ/Т від 27.07.2023 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 12 570,00 грн, з яких: 3 000,00 грн залишок по тілу кредиту, 9 000,00 грн залишок по відсотках, 570,00 грн залишок по комісії (а.с.27). У виписці з особового рахунку за кредитним договором № 100933049 від 10.03.2023 зазначена сума заборгованості [PERSON] та строки її погашення. Станом на 11.12.2025 року заборгованість не погашена (а.с.17). 04.11.2025 позивачем направлено [PERSON] претензію з вимогою негайно погасити заборгованість у сумі 12 570,00 грн за вказаними реквізитами (а.с.27 на зв.). За інформацією АТ «Універсал Банк» від 12.01.2025, у період з 10.03.2023 по 15.03.2023 здійснено успішну транзакцію на платіжну картку № [NUMBER] у сумі 3000,00 грн (а.с.51). Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Отже, оскільки відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором про споживчий кредит №100933049 від 10.03.2023, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору про відступлення прав вимоги №102-МЛ/Т від 27.07.2023, а тому з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 12 570,00 грн. Відповідно до ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Усенка М.І.; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що керівником АО «Апологет» є Усенко О.І.; договір про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Апологет», за яким вартість надання послуг за 1 справу складає 8000,00 грн; ордер на надання правничої допомоги на представництво адвокатом Усенко М.І. інтересів позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судах загальної юрисдикції; акт №Д/10419 про надання послуг від 11.12.2025 року на загальну суму 8000,00 грн; детальний опис наданих послуг від 11.12.2025 року, з якого вбачається, що на усну консультацію клієнта, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції клієнта, складення позовної заяви та подання її до суду було затрачено 6 год. 30 хв. (а.с.29-32). Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, а відтак уважає, що встановлена за договором сума надання послуг за 1 справу у розмірі 8000,00 грн не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є співмірними зі складністю даної справи та визначає розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved