Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Заявлену позовну вимогу обґрунтовує тим, що 04.02.2004 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі народилася діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Як виявилося, у сторін відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейні відносини різні, так само як і характери. Чоловік не цікавиться життям позивачки, не проявляє любові. Вже тривалий час перебуває за кордоном і спілкуватися не хоче, повністю ігнорує позивачку. На пропозиції позивачки приїхати до нього та проводити час разом взагалі не реагує. Позивачка припускає, що у відповідача може бути інша сім`я. У них постійно виникають конфлікти, чоловік нехтує своїми батьківськими обов`язками в частині утримання дітей. Ці суперечки призвели до бажання розірвати шлюб, оскільки важко постійно перебувати в стані пригнічення через поведінку чоловіка. Реальні шлюбні відносини припиненні з початку 2022 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між сторонами. Шлюб носить лише формальний характер. Любові не має. Спільне господарство не ведеться. Збереження сім`ї є неможливим та таким, що суперечить інтересам позивачки, а також інтересам дітей. Подальше перебування в шлюбі не сприятиме їхньому благополуччю та стабільному розвитку. Ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26 січня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Заперечення відповідача щодо розгляду справи у спрощеному порядку без виклику та клопотань до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов до наступного висновку. Спірні правовідносини виникли із сімейних, зокрема про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.02.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 04.02.2004 року (а.с.5). У шлюбі мають синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30 серпня 2006 року та серії [NUMBER] від 12 вересня 2017 року (а.с. 6-7). Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає не спростованими доводи позивача про те, що між сторонами подружні відносини не склалися, сім`я існує формально, збереження шлюбу суперечить її інтересам. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для розірвання шлюбу. Питання зміни прізвища позивачем не порушувалось.

Outcome: approved