Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В кінці грудня 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 22 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №10003626939. За яким ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 8700 гривень строком на 30 днів, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 416,1% річних. ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 8700 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг у розмірі 31227 гривень 78 копійок. 05 вересня 2022 року згідно умов договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 10003626939 від 22 квітня 2021 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Діджи Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 31227 гривень 78 копійок, що складається: заборгованості за тілом кредиту 8700 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 22527 гривень 78 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Романенко М.Е. підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своє позиції зазначив, що з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається, що телефонний номер, на який первісними кредиторами надсилалися смс-повідомлення з ідентифікатором, належить саме відповідачу. Довідки про надіслання смс-повідомлень створені самими первісними кредиторами, які мають можливість вносити дані на власний розсуд. Також з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається, що кредитні кошти були перераховані саме відповідачу, оскільки в доданих до позову квитанціях не міститься повного номеру картки, на яку зараховувалися гроші, та відсутні докази на підтвердження того, що картка використовується саме відповідачем. Представник позивача [PERSON] подала до суду додаткові пояснення у справі, в яких просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 22 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №10003626939. За яким ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 8700 гривень на споживчі цілі, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 416,1% річних (а.с.23-33). ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 8700 гривень. Вказана обставина підтверджується листом заступника Голови Правління АТ «ПУМБ» №КНО-/55 від 02.08.2024 витягом з Додатку до листа за вих. №КНО-/55 від 02.08.2024 (а.с.42,44). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що кредитний договір №10003626939 від 22 квітня 2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 8700 гривень 00 копійок та заборгованість за відсотками 22527 гривень 78 копійок. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 31227 гривень 78 копійок (а.с.75-76,73-74,72). 05 вересня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» уклав з ТОВ «Діджи Фінанс» договір факторингу №556/ФК-22. За умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Діджи Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.45-51,52-53,55). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.1048ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ ««Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та відповідачем кредитного договору, дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, яку останній зобов`язувався повернути в повному обсязі у визначений договором строк кредитування 30 днів. Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 30 днів, після закінчення строку дії договору в позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування, а тому є безпідставним і задоволенню не підлягає. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] повинен був сплатити кредитору відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 2975 гривень 40 копійок, (8700 гривень 00 копійок х 1,14% х 30 днів). Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 11675 гривень 40 копійок, що складається з заборгованості за основною сумою боргу 8700 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 2975 гривень 40 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З квитанції про сплату №5353-8183-9965-6738 від 04 грудня 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Пред`явлений позов задоволений частково, а саме 37,38% (11675,4/ 31227,78 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 905 гривень 49 копійок (2422,40 / 100% ? 37,38%). Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Білецький Б.М. на підставі договору про надання правової допомоги №42649746 від 01 квітня 2024 року (а.с.78-82). Зі змісту акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 16 вересня 2024 року встановлено, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Діджи Фінанс» становить 6000 гривень 00 копійок. Отже враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то й заявлені позивачем вимоги про відшкодування понесених витрат на правову допомогу підлягають задоволенню на 37,38%, що становить 2242 гривні 80 копійок (6000 / 100 х 37,38%). На підставі викладеного та

Outcome: partial