Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів збитки, інфляційне збільшення та 3% річних від простроченої суми розрахованої відповідно до законодавства України у розмірі 101188,03 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є власником частки жилого будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У іншій частині житлового будинку, що належить іншому співвласнику з 15.08.2015 зареєстрована [PERSON] та з 05.02.2013 зареєстрована [PERSON] . 20.03.2025 о 19:55 [PERSON] було виявлено задимлення в належній позивачу частині житлового будинку. Після ліквідації пожежі та обстеження житлового будинку уповноваженою особою ДСНС - провідним інспектором ВЗНС Харківського районного управління Головного управління ДСНС України у Харківській області лейтенантом служби цивільного захисту Галушкою Максимом Олексійовичем був складений Акт про пожежу від 20.03.2025. Зі змісту акту про пожежу убачається, що посадовою особою ДСНС при його складанні було встановлено наступні факти: будинок розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за тією ж адресою, та [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; місцем виникнення пожежі є внутрішній об?єм даху житлового будинку; причина пожежі полягала у порушенні правил експлуатації пічного опалення; пожежа виникла внаслідок дій [PERSON] [INFO] , яка 20.03.2025 знаходилась за місцем реєстрації у житловому приміщенні в частині житлової будівлі, що належить [PERSON] та топила піч на твердому паливі, згодом пішла відпочивати та залишила піч без нагляду, що і призвело до перенакалу труби та виникненню пожежі; з порушенням правил пожежної безпеки з її боку [PERSON] погодилась, що засвідчила власним підписом; пожежу ліквідовано 20.03.2025 о 23:10, внаслідок пожежі було знищено вікно і конструктивні елементи даху та перекриття на орієнтовній площі 150 м2, а також пошкоджено конструктивні елементи перекриття на орієнтовній площі 80 м2; причина виникнення пожежі, яка сталась 20.03.2025 в житловому будинку на території приватного домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] - порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печей. В подальшому, 21.03.2025 провідним інспектором ВЗНС Харківського районного управління Головного управління ДСНС України у Харківській області лейтенантом служби цивільного захисту Галушкою Максимом Олексійовичем був складений Висновок про причини виникнення пожежі. Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ХА N?000921 від 20.03.2025, складеною провідним інспектором ВЗНС Харківського районного управління Головного управління ДСНС України у Харківській області лейтенантом служби цивільного захисту Галушкою Максимом Олексійовичем, громадянку України [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог експлуатування печі, при улаштуванні якої не дотримані протипожежні розділки (відступлення) від горючих конструкцій, і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу на суму 1700 грн, 00 коп. Після виконання обрахунків за встановленими стандартами та методиками оцінки суб?єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON] було визначено, що ринкова вартість прямих збитків, спричинених позивачу та розрахованих з метою визначення суми відшкодування із використанням витратного методичного підходу, складає 99 953 грн 00 коп., про що було складено Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості збитків, спричинених частині житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , з метою визначення розміру відшкодування. Таким чином, вказані збитки підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Також, позивачем обраховано інфляційні збитки за період з 20.03.2025 по 14.07.2025 на суму 799,62 грн (99953,00*1.008-99953,00), а також 3% річних на суму 435,41 грн. ( 99953,00*3%*53:365:100). В додаткових поясненнях представник позивача зазначає, що з Акта про пожежу від 20.03.2025, Висновку про причини виникнення пожежі від 21.03.2025 та Постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.03.2025 вбачається, що органами ДСНС було беззаперечно встановлено, що пожежа виникла з вини [PERSON] , яка проживала у частині будинку, що належить співвласнику [PERSON] . Вина [PERSON] органами ДСНС не встановлювалась, оцінка його діям, як власника майна не надавалась. Фактично відповідачі намагаються штучно викривити об`єктивну картину події та створити альтернативну фактичній правову конструкцію, яка не підтверджується жодними доказами та суперечить матеріалам адміністративного провадження, з метою уникнення цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. За відсутності належних, допустимих і достатніх доказів причетності [PERSON] до виникнення пожежі такі доводи є необґрунтованими та не можуть бути покладені в основу рішення. Оскільки Довідка КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» від 20.01.2026 №47/48 містить офіційні відомості про зареєстроване право приватної власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , вона безпосередньо підтверджує юридично значущу обставину співвласності [PERSON] , що має істотне значення для встановлення обсягу його цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну пожежею. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2025 року провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача адвокат Прядка В.О. позов підтримав, просив задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити. Пояснив, що є власником частки спірного будинку, але мешкає за іншою адресою. [PERSON] мешкала в спірному будинку з дозволу власника, приблизно з 2009 року, вона там зареєстрована. Останнім часом в будинку ніхто не машкав. [PERSON] привела до будинку [PERSON] , вони палили піч, це призвело до пожежі. Відповідач вважає себе потерпілим внаслідок пожежі. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. В заяві зазначила, що відбувся підпал будинку громадянином [PERSON] . Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, що 27.01.1988 посвідченого державним нотаріусом Першої Харківського району державної нотаріальної контори і зареєстрований в реєстрі за N?1-103, та в подальшому, 02.02.1988 зареєстрований Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації за номером 1 є власником частини жилого будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду складеного 20.04.1991 належна [PERSON] частини житлового будинку складається з наступних приміщень: VII тамбур пл. 3.30 м2; 2-4 кухня пл. 12,20 м2; 2-5 передпокій пл. 16,80 м2; 2-6 жилої кімнати пл. 8,20 м2; 2-3 жилої кімнати пл. 10,50 м2; 2-2 жилої кімнати пл. 9,60 м2; 2-1 жилої кімнати пл. 14,60 м . 20.03.2025 о 19:55 [PERSON] було виявлено задимлення в належній позивачу частині житлового будинку, а в подальшому з вулиці виявлено і джерело відкритого полум?я, локалізоване на той час в районі даху над частиною житлового будинку, що належить іншому співвласнику - [PERSON] . Після ліквідації пожежі та обстеження житлового будинку уповноваженою особою ДСНС - провідним інспектором ВЗНС Харківського районного управління Головного управління ДСНС України у Харківській області лейтенантом служби цивільного захисту Галушкою Максимом Олексійовичем був складений Акт про пожежу від 20.03.2025. Зі змісту акту про пожежу убачається, що посадовою особою ДСНС при його складанні було встановлено наступні факти: - будинок розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за тією ж адресою, та [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; - місцем виникнення пожежі є внутрішній об?єм даху житлового будинку; - причина пожежі полягала у порушенні правил експлуатації пічного опалення; - пожежа виникла внаслідок дій [PERSON] [INFO] , яка 20.03.2025 знаходилась за місцем реєстрації у житловому приміщенні в частині житлової будівлі, що належить [PERSON] та топила піч на твердому паливі, згодом пішла відпочивати та залишила піч без нагляду, що і призвело до перенакалу труби та виникненню пожежі; - з порушенням правил пожежної безпеки з її боку [PERSON] погодилась, що засвідчила власним підписом; - пожежу ліквідовано 20.03.2025 о 23:10, внаслідок пожежі було знищено вікно і конструктивні елементи даху та перекриття на орієнтовній площі 150 м2, а також пошкоджено конструктивні елементи перекриття на орієнтовній площі 80 м2; - причина виникнення пожежі, яка сталась 20.03.2025 в житловому будинку на території приватного домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] - порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печей. 21.03.2025 провідним інспектором ВЗНС Харківського районного управління Головного управління ДСНС України у Харківській області лейтенантом служби цивільного захисту Галушкою Максимом Олексійовичем був складений Висновок про причини виникнення пожежі. Зі змісту висновку убачається, що посадовою особою ДСНС при його складанні було встановлено наступні факти: - власниками об?єкта пожежі - будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] є громадяни України [PERSON] та [PERSON] ; - громадянка [PERSON] 20.03.2025 топила піч на твердому паливі та пішла відпочивати, залишивши її без нагляду, це призвело до перенакалу труби димоходу та викликало пожежу; -внаслідок пожежі було знищено конструктивні елементи даху та перекриття, вікна орієнтовно загальною площею 150 м2 та пошкоджено конструктивні елементи перекриття площею орієнтовно 80 м2. На підставі зібраної та зафіксованої Актом про пожежу та Висновком про причини виникнення пожежі інформації Харківським районним управлінням ГУ ДСНС у Харківській області розпочато адміністративне провадження (справу) про адміністративне правопорушення N?29 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України [PERSON] за дії, передбачені статтею 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що полягають у порушенні встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки. Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ХА N?000921 від 20.03.2025, складеною провідним інспектором ВЗНС Харківського районного управління Головного управління ДСНС України у Харківській області лейтенантом служби цивільного захисту Галушкою Максимом Олексійовичем, громадянку України [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог експлуатування печі, при улаштуванні якої не дотримані протипожежні розділки (відступлення) від горючих конструкцій, і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу на суму 1700 грн, 00 коп. З метою визначення розміру збитків, спричинених пошкодженнями внаслідок пожежі належного мені на праві власності нерухомого майна, з урахуванням приписів Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», позивач звернулась до суб?єкта оціночної діяльності - Фізичної особи - підприємця [PERSON] , з якою 11.06.2025 уклала договір N?08-250611-001 про проведення незалежної оцінки майна, а саме визначення прямих збитків, спричинених належній позивачу на праві приватної власності частині житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В результаті проведеного дослідження стану покрівлі належної позивачу частини житлової будівлі залученим виконавцем до надання послуг за Договором інженером - проектувальником [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат N?012187) було складено Дефектний акт, відповідно до якого пошкоджена площа покрівлі належної позивачу частини житлової будівлі, яка потребує улаштування покриття складає 110,5 м2, тобто 48% від загальної площі пошкодженої покрівлі всієї житлової будівлі (230 м2, з яких 150 м пошкоджено та 80м2 знищено). Після виконання обрахунків за встановленими стандартами та методиками оцінки суб?єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON] було визначено, що ринкова вартість прямих збитків, спричинених позивачу та розрахованих з метою визначення суми відшкодування із використанням витратного методичного підходу, складає 99 953 грн 00 коп., про що було складено Звіт про незалежну оцінку ринкової вартості збитків, спричинених частині житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , з метою визначення розміру відшкодування. За вказаною адресою позивач зареєстрована та проживає з 25.03.1988, з 29.10.2005 зареєстрований та проживає син позивача [PERSON] та з 22.11.2017 зареєстрована та проживає дружина сина [PERSON] . У іншій частині житлового будинку, що належить іншому співвласнику з 15.08.2015 зареєстрована [PERSON] та з 05.02.2013 зареєстрована [PERSON] . Крім того, позивачем обраховано інфляційні збитки за період з 20.03.2025 по 14.07.2025 на суму 799,62 грн (99953,00*1.008-99953,00), а також 3% річних на суму 435,41 грн. ( 99953,00*3%*53:365:100). Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В судовому засіданні встановлено, що 20.03.2025 о 19:55 в належній [PERSON] частці житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , сталась пожежа. Зазначені обставини підтверджуються актом про пожежу від 20.03.2025 та висновком про причини виникнення пожежі від 21.03.2025, складеного провідним інспектором ВЗНС Харківського районного управління ГУ ДСНС України у Харківській області старшим лейтенантом служби ЦЗ Галушкою М. Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ХА №000921 від 20.03.2025, визнано [PERSON] , яка порушила встановлені законом вимоги пожежної безпеки, зокрема правил пожежної безпеки при експлуатації печей. Відповідно до ч. 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд звертає увагу, що принцип «власність зобов`язує» означає першочергово, що особа-власник не повинна використовувати належне їй на праві власності майно на шкоду суспільству та його інтересам. Однак, зазначене правило не означає автоматичний обов`язок власника майна відшкодовувати будь-яку завдану шкоду, що пов`язана з належним йому майном або його експлуатацією. В свою чергу, положення статті 1166 ЦК України чітко покладає обов`язок відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи саме на особу, яка її завдала. При цьому, положеннями чинного ЦК України передбачено різні порядки відшкодування шкоди, завданої повнолітніми, неповнолітніми та малолітніми особами. Враховуючи, що саме [PERSON] було порушено техніку пожежної безпеки та яку у встановленому законом порядку притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом виникнення пожежі за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, що спричинена шкода покладається на [PERSON] , а не на власника будинку. Відповідно до частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Отже, вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування це процесуальний обов`язок суду. При цьому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності. Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача, водночас визначення належності відповідачів, а також обґрунтованості позовних вимог є процесуальним обов`язком суду, який той виконує під час розгляду справи. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Частиною 3 ст. 386 ЦК України визначає, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З поданих суду та досліджених доказів судом встановлено, що розмір завданих позивачу збитків становить 99953,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України). Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з подальшими змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на вищевказане, позивачем доведений безпосередній причинний зв`язок між протиправними діями відповідача 1 і шкодою завданою позивачу, внаслідок пожежі, яка мала місце 20.03.2025, оскільки останню притягнуто до адміністративної відповідальності за вказаних обставин. Також, суд вважає доведеним суму збитків, що підтверджується відповідним звітом про незалежної оцінки майна, які підлягають стягненню з відповідача 1 на користь позивача. Версія відповідачів про підпал будинку не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, та не підтверджується жодним доказом, наявним в матеріалах справи, тому суд вважає, що зазначені посилання спрямовані на уникнення від цивільно-правової відповідальності відповідачів. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Викладені обставити відповідають правові й позиції, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц. За таких обставин, суд вважає доведеними позивачем інфляційні збитки за період з 20.03.2025 по 14.07.2025 на суму 799,62 грн (99953,00*1.008-99953,00), а також 3% річних на суму 435,41 грн. ( 99953,00*3%*53:365:100), що підлягають стягненню з відповідача 1 на користь позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача 1 загальної суми в розмірі 101188,03 грн, з відповідача 1 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. Також, суд вважає доведеними позивачем витрати на проведення оцінки майна на суму 6000.00 грн. ( акт здачі-приймання робіт від 07.07.2025), які стягуються з відповідача 1 на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: partial