Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір №00-9748767, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 12 194,60 грн. Між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладений договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024, відповідно до умов якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9748767 від 30.04.2024. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 12 194,60 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-9748767 від 30.04.2024 у розмірі 12 194,60 грн, яка складається з 6 050,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 6 144,60 грн заборгованість за відсотками; судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в частині тіла кредиту, щодо відсотків заперечувала. посилаючись на неспівмірність та дію воєнного стану. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу заперечувала, зазначивши, що їх розмір є завищеним та не відповідає пинципам реальності й розумності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів та сплата відсотків. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Встановлено, що 30.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладений договір кредитної лінії №00-9748767. Згідно з п.2.2 кредитного договору №00-9748767 від 30.04.2024 цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Договір кредитної лінії №00-9748767 від 30.04.2024 підписаний [PERSON] в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 17346 містить її податковий номер, адресу та номер мобільного телефону (а.с.11-15). Отже, вищезазначений договір кредитної лінії №00-9748767 від 30.04.2024 укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, факт укладення договору кредитної лінії №00-9748767 від 30.04.2024 між сторонами є доведеним. Відповідно до п.1.1, п.1.2 договору кредитної лінії №00-9748767 від 30.04.2024 кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту (сума кредиту) складає 5500,00 грн, тип кредиту кредитна лінія (а.с.11-15). Згідно з п.1.3 кредитного договору строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 25.04.2025 згідно умов пункту 3.4 цього договору. Відповідно до п.п.1.5.1, 1.5.2 п.1.5 кредитного договору №00-9748767 від 30.04.2024 тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується в межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.3.1 цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користуванні кредитом поспіль, починаючи з першого дня користуванні кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3 цього договору. Згідно з до п.2.8 кредитного договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 30 квітня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 5500,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується повідомленням АТ «Перший Український Міжнародний Банк» №КНО-07.8.5/9629БТ від 23.07.2025 (а.с.97). З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-9748767 від 30.04.2024 заборгованість станом на 04.05.2025 складає 14 944,60 грн, з яких: 6 050,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6 144,60 грн прострочена заборгованість за процентами; 2750,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (а.с.30). Згідно детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9748767 станом на 21.10.2024 забогованість складає 12194,60грн При цьому, позивач, просить стягнути заборгованість в розмірі 12 194,60 грн, яка складається з 6 050,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 6 144,60 грн заборгованість за відсотками, тому суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 194,60 грн, яка складається з 6 050,00 грн заборгованість за тілом кредиту, що не запречується відповідачем, а також - 6 144,60 грн заборгованість за відсотками. Встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 21.10.2024 укладений договір факторингу №21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Ейс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Макс Кредит» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №00-9748767 від 30.04.2024 (а.с.32-38). Згідно з витягом з реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21.10.2024, за кредитним договором №00-974867 від 30.04.2024заборгованчсть становить 12 194,60 грн, з яких: 6050,00 грн залишок заборгованості по тілу кредиту; 6 144,60 грн залишок заборгованості по звичайним відсоткам (а.с.41-42). Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 6 144,60 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно з деталізованим розрахунком заборгованості станом на 21.10.2024 заборгованість за нарахованими відсотками становить 6 144,60 грн, які нараховані за період з 30.04.2024 по 14.07.2024 (а.с.31). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Згідно з п.1.3 кредитного договору строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 25.04.2025 згідно умов пункту 3.4 цього договору. Відповідно до п.3.4 кредитного договору №00-9748767 від 30.04.2024 позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії та повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення кредиту, а саме: 25 квітня 2025 року(а.с.11-15). Твердження відповідача щодо не співмірності розміру відсотків, як підстави для відмови у їх стягненні суд оцінює критично, враховуючи презумції свободи та правомірності договору, які випливають з положень статей 627, 204 ЦК України. При цьому, доказів визнання недійним кредитного договору, або окремих його положень з боку відповідача не надано, із зустрічною позовною заявою про визнання умов кредитного договору недійсним відповідач до суду під час розгляду даної справи не звертався. Кредитний договір №00-9748767 від 30.04.2024 підписаний сторонами в електронному вигляді, тобто сторони погодились із умовами договору. Кредитний договір або окремі його положення у судовому порядку не визнано недійсними, а тому договір є правомірним та його умови підлягають застосуванню для вирішення даного спору. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що проценти в розмірі 6144,60 грн позикодавцем нараховані в межах строку кредитування та є обґрунтованими. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором №00-9748767 від 30.04.2024 у розмірі 12 194,60 грн, яка складається з 6 050,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 6 144,60 грн заборгованість за відсотками. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 07.04.2025 між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» укладений договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 (а.с.43-44). Згідно з додатковою угодою №5 від 07.04.2025 до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 ТОВ «ФК «Ейс» доручає, а Адвокатське бюро «соломко та партнери» приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами в т.ч. за кредитним договором №00-9748767 від 30.04.2024 укладеного із [PERSON] (а.с.45-45). Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 Адвокатське об`єднання «Тараненко і партнери» надало, а ТОВ «ФК «Ейс» отримав такі послуги: складання позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до боржника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9748767 від 30.04.2024 2 год, вартість послуг: 5000,00 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] , за кредитним договором №00-9748767 від 30.04.2024 2 год, вартість послуг: 1000,00 грн; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9748767 від 30.04.2024 1 год, вартість послуги: 500,00 грн; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9748767 від 30.04.2024 на рахунок боржника, яким є [PERSON] 1 год, вартість послуг 500,00 грн. послуги надано на загальну суму 7 000,00 грн (зв.а.с.46). Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, акт приймання-передачі наданих послуг від 07.04.2025, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, заперечення відповідача та вважає за необхідне, стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с.2). Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved