Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

24.12.2025 року ТОВ "Новий колектор" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.12.2020 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір № 08.12.2020-100005190. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 8000,00 грн. на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Проте, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту. 09.10.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР" укладено договір факторингу № СЦ-091024-14 відповідно до умов якого до ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР" перейшло право грошової вимоги до відповідача. Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 08.12.2020-100005190 від 08.12.2020 року станом на 19.11.2025 року в сумі 12000,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 4000,00 грн.; за відсотками 8000,00 грн., позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 12000,00 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, також просила провести заочний розгляд справи у разі відсутності належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи відповідача. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. А тому, відповідно до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, за клопотанням представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Положеннями ч. 2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, відповідно до частини 1 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 08.12.2020 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 08.12.2020-100005190. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 8000,00 грн. на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Проте, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту. 09.10.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР" укладено договір факторингу № СЦ-091024-14 відповідно до умов якого до ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР" перейшло право грошової вимоги до відповідача. В подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору, порушив вищезазначені умови кредитного договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем. Станом на 19.11.2025 року, загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору № 08.12.2020-100005190 від 08.12.2020 (сума кредиту і відсотків), становлять: 12000,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 4000,00 грн.; за відсотками 8000,00 грн. Згідно положень ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Оскільки, судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе по кредитному договору зобов`язання, то вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 08.12.2020-100005190 від 08.12.2020 року в сумі 12000,00 грн. підлягають повному задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі в сумі 2422,40 грн., так як, стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved