Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 грудня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8591835, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 17 липня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 17072025, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 8591835. Відповідно до реєстру боржників № 2 до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 300,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 250,00 грн сума заборгованості за відсотками, 9 050,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Також, 22 грудня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит № 73638372, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 6 від 27 травня 2025 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 150,00 грн, з яких 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 650,00 грн сума заборгованості за відсотками, 11 000,00 грн сума заборгованості за пенею. Враховуючи вказані обставини, просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 37 450,00 грн і судові витрати. За ухвалою суду від 28 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідач відзив на позов суду не направила. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 8591835, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора С5686, за умовами якого відповідач отримала позику в розмірі 5 000,00 грн, строком на 360 днів до 16 грудня 2025 року, зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,00% в день (а.с. 8-18, 19-20, 21). 17 липня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 17072025, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 8591835. Відповідно до реєстру боржників № 2 до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 300,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 250,00 грн сума заборгованості за відсотками, 9 050,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.22-26). Згідно долученого до позову розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № 8591835 становить 19 300,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 250,00 грн сума заборгованості за відсотками, 9 050,00 грн сума заборгованості по штрафам (а.с. 27-29). Також, 22 грудня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит № 73638372, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 60577, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5 500,00 грн, строком кредитування 30 днів до 20 січня 2025 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 1,00% за день (а.с. 35-41, 42, 43-44). 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 6 від 27 травня 2025 року до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18 150,00 грн, з яких 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 650,00 грн сума заборгованості за відсотками, 11 000,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с.45-51). Згідно з розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 73638372 станом на 27 травня 2025 року становить 18 150,00 грн, яка складається із: 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 650,00 грн сума заборгованості за відсотками, 11 000,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 52-53). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, оскільки відповідач умови кредитних договорів належним чином не виконувала, жодних заперечень щодо цього суду не надала, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги в цій частині, стягнути з [PERSON] заборгованість: - за договором про надання споживчого кредиту № 8591835 від 21 грудня 2024 року в розмірі 10 250,00 грн з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 250,00 грн сума заборгованості за відсотками; - за договором надання коштів у кредит № 73638372 від 22 грудня 2024 року в розмірі 7 150,00 грн, з яких: 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 650,00 грн сума заборгованості за відсотками а всього в загальному розмірі 17 400,00 гривень. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені за кредитними договорами № 8591835 від 21 грудня 2024 року і № 73638372 від 22 грудня 2024 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дію воєнного стану продовжено і він діє в Україні по теперішній час. Згідно з розрахунками позивача, останнім визначено розмір пені у зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання за кредитними договорами: - № 8591835 від 21 грудня 2024 року у розмірі 9 050,00 грн; - № 73638372 від 22 грудня 2024 року у розмірі 11 000,00 грн. Однак, враховуючи період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, який включає період дії воєнного стану, то суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 406,87 грн, виходячи з розрахунку: 17 400,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 3 028,00 грн (сума сплаченого судового збору) / 37 450,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial