Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 16.07.2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування»(далі позивач та/або ПрАТ «СК «Альфа Страхування»), в особі представника, звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогами про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу в розмірі 14191,33 гривня, суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 гривні. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» уклало договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-211279261. Забезпеченим транспортним засобом за Полісом є ТЗ марки «Toyota Tercel», реєстраційний номер [NUMBER] . 30.08.2023 року о 20:00 у с. Нерубайське на вул. Бадаєва, сталася ДТП за участю ТЗ марки «Toyota Tercel», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ТЗ марки «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 21.11.2023 року, у справі № 496/6158/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. Унаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб марки «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] . У зв`язку з наявністю у винуватця ДТП чинного Полісу, власник пошкодженого ТЗ звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження ТЗ марки «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , було проведено його огляд, за результатами якого складено відповідний протокол огляду ТЗ та здійснено розрахунок розміру збитків. Згідно зі звітом, вартість ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу та без урахування ПДВ становить 16691,33 гривня. На підставі поданих документів Позивачем було складено страховий акт № 1279.609.23.01-1 на суму 14191,33 гривня та здійснено виплату страхового відшкодування. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25.01.2024 року, по справі № 496/6143/23, встановлено, що відповідач відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач відзив на позов не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. (а.с. 46) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025 року, цивільну справу № 496/4318/25, передано на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 8) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 04.08.2025 року було прийнято до провадження цивільну справу та призначену справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 11-13) 8. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 17) та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області в мережі Інтернет (а.с. 48), в судове засідання не з`явився, про поважність причин, своєї неявки суд не повідомив, а представник позивача будь яких заперечень проти заочного розгляду справи не надав, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 10. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 11. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 12. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 13. Судом встановлено, що ТЗ марки/моделі «Toyota Tercel», державний номер [NUMBER] , забезпечений полісом № ЕР-211279261, страхова компанія ПрАТ «СК «Альфа Страхування». (а.с. 22) 14. Власником ТЗ марки ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . (а.с. 29) 15. 12.09.2023 року представником ПрАТ «СК «Альфа Страхування» був складений Протокол огляду ТЗ марки ВАЗ 21070, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 30). 16. [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. (а.с. 28) 17. 07.09.2023 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про страхове відшкодування. (а.с. 35) 18. Згідно з копією звіту № 27419 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 27.09.2023 року, дата оцінки 30.08.2023 року: вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ марки ВАЗ 21070, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 17622,80 гривні (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). (а.с. 31-34) 19. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 21.11.2023 року по справі № 496/6158/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 01.12.2023 року. (зворотній а.с. 25-27) 20. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 25.01.2024 року по справі № 496/6143/26 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 06.02.2024 року. (а.с. 23-25) 21. При постановлені вищевказаних постанов судом були встановлені обставини ДТП на які посилається позивач. 22. Відповідно до копії Страхового акту № 1279.609.23.01-1 від 06.12.2023 року, сума страхового відшкодування становить 14191,33 гривня. (а.с. 36) 23. З копії платіжної інструкції № 8383 від 06.12.2023 року вбачається, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало в повному обсязі. (а.с. 37) V. Оцінка Суду. 24. Згідно з ч. 6 ст. 82 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України ) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 25. Отже, факт завдання шкоди відповідачем по справі, не потребує окремого доказування. Постанова Біляївського районного суду Одеської області від 21.11.2023 року по справі № 496/6158/23 та Постанова Біляївського районного суду Одеської області від 25.01.2024 року по справі № 496/6143/23 є обов`язковими для суду. 26. Відповідно до ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. 27. Таким актом є ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин та діяв на момент виникнення таких правовідносин. 28. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 29. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 30. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 31. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 32. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. 33. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. 34. Статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. 35. Згідно із п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 36. Відповідно до п.п. а, в ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також до особа, яка після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). 37. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (ст. 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб. 38. Отже, суд вважає, що до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» як страховика, який виплатив страхове відшкодування, перейшло право подати регресну вимогу в розмірі фактично понесених витрат. 39. Враховуючи вищевикладене, оскільки вказана ДТП сталася з вини відповідача, страховик відповідача виплатив потерпілому суму страхового відшкодування у повному обсязі, до цього часу відповідач завдані ним збитки у добровільному порядку позивачу не відшкодував, то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на відшкодування завданих збитків 14191,33 гривню. 40. За загальним правилом ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 41. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 42. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 43. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 44. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно копії платіжної інструкції № 94 від 27.06.2025 року (зворотній а.с. 7) позивачем було сплачено 2422,40 гривень судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved