Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 23.06.2021 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір № 22037000517790, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 23.06.2023. Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитним договором. При укладанні кредитного договору АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомив відповідача з умовами кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 28.05.2025 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №28/05/2025, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за кредитним договором. Всупереч умов кредитного договору відповідач своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, порушуючи взяті на себе договірні зобов`язання та заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 22037000517790 від 23.06.2021 року становить 8564,05 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 8564,05 грн.; заборгованості по відсоткам 0,19 грн.; заборгованості по комісії 418,50 грн, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, без повідомлення сторін, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Станом на 02.03.2026 відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Відповідно до трекінгу поштового відправлення та повідомлення УКРПОШТИ рекомендований лист вручено адресату під підпис 02.02.2026 (а.с. 69,70-71), отже відповідач вважається таким, що отримав ухвалу про відкриття провадження. Таким чином, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі. Оскільки, станом на 02.03.2026 відповідач відзиву не подав, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 23.06.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» [PERSON] укладено кредитний договір № 22037000517790, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 18600,00 грн., строком кредитування 24 місяці; кінцева дата повернення кредиту 23 червня 2023 року; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості : з 23.06.2021 по 22.01.2022 3,75% від суми кредиту, з 23.01.2022 по 22.07.2022 2,5 % від суми кредиту, з 23.07.2022 по 22.01.2023 1,5% від суми кредиту; з 23.01.2023 по 23.06.2023 0,75 від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,00% річних ( а.с.8-9). АТ «Банк Кредит Дніпро» надало кредитні кошти на поточний рахунок відповідача, як це передбачено умовами Кредитного договору. Факт надання доступу до кредитних коштів позичальнику підтверджено випискою по рахунку (а.с. 11-33). Станом на 27.05.2025 заборгованість відповідача складала 8982,73 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 8564,05 грн.; прострочена заборгованості по відсоткам 0,18 грн.; заборгованості по комісії 418,50 грн (а.с. 34-35). 28.05.2025 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТО «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №28/05/25, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 22037000517790 від 23.06.2021, що видно з витягу з реєстру боржників, Акту приймання-передачі прав вимоги за Договором факторингу, які є додатками до вищезгаданого Договору факторингу ( а.с. 36-46). Як слідує з реєстру боржників, заборгованість відповідача по відсотках, станом на дату відступлення права вимоги, збільшилася та становить 0,19 грн., загальна заборгованість складає 8982,74 грн. (а.с. 47). Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку. Отже, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені Кредитним договором, що має наслідком формування заборгованості, заборгованість не сплачує, що порушує права нового кредитора, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 22037000517790 від 23.06.2021в загальному розмірі 8564,05 грн. Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень (а.с.7). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інших судових витрат, відмінних від судового збору, зокрема витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням перекладачів, а також витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву На підтвердження факту здійснення позивачем витрат на правничу допомогу, представником позивача суду надано Договір про надання правової допомоги №43453613/1 від 25.03.2025, укладений між позивачем та адвокатом Дорошенко М.А. (а.с. 51-53), додаткова угода №22037000517790 від 28 жовтня 2025 року до Договору про надання правової допомоги №43453613/1 від 25.03.2025 (а.с. 55); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, в якому зазначений опис робіт виконаних адвокатом, вартість яких складає 3000,00 грн (а.с. 56); платіжна інструкція №145 від 30.10.2025 про сплату ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» адвокату витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (а.с. 59). Вказані докази містять детальний розрахунок вартості витрат на правничу допомогу та супутніх витрат по справі щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Беручи до уваги, положення ст. 137 ЦПК України, за відсутності заперечень відповідача щодо розміру витрат позивача на правову допомогу, розмір яких не є очевидно завищеним, відповідає обсягу наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved