Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника - адвоката Панчука Ю.П. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позову обґрунтовані тим, що з 29 січня 2011 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що фактично шлюбні відносини та ведення спільного сімейного господарства сторони припинили вже протягом тривалого часу, проживають окремо, не підтримують подружніх відносин. Позивач вважає, що зберігати та відновлювати сімейні відносини в подальшому немає сенсу, будь-які підстави для примирення відсутні, подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам. Зазначену позовну заяву було передано в провадження судді Яровенко Н.О. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 14 січня 2026 року керівником апарату Дніпровського районного суду міста Києва винесено розпорядження №62 «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ». Зазначену справу передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2026 року. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 січня 2026 року відкрито провадження в даній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, через свого представника - адвоката Панчука Ю.П., подала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив, в якому позов визнав повністю, просив шлюб розірвати, представник відповідача - адвокат Мамась М.О. подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у ix сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сімейні відносини регулюються лише в тій частині, у якій це є допустимим i можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам ix дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересами одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що між сторонами 29 січня 2011 року було укладено шлюб (а.с. 13) Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Cпopy щодо поділу майна та визначення місця проживання малолітньої дитини на час розгляду справи у сторін немає. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не можливе, відповідач згоден з цим в повному обсязі. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач не ставить вимоги про стягнення з відповідача сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved