Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

24.07.2024 позивач звернувся до Соборного районного суду міста Дніпра із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 08.12.2021 заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/4622/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором оренди майна у розмірі 399200 грн. Вказане рішення станом на час подання позову не виконано. Оскільки наявність заборгованості, яка не виконана боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє позивача на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, позивач нарахував інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань, а саме, 224592,33 грн. інфляційні втрати за період з 01.02.2022 по 31.07.2025 та 43540,14 грн. - заборгованість по 3% річних за період з 14.01.2022 по 01.09.2025, які позивач просив стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Батманової В.В. від 16 вересня 2025 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 16). Позивач надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.12.2021 заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/4622/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором оренди майна у розмірі 399200 грн. Вказане рішення набрало законної сили. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьевою Євгенію Олександрівною здійснюється виконавче провадження № 73912723 від 19.01.2024, яке було відкрите при примусовому виконанні виконавчого листа № 201/4622/21, виданого Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська 23.05.2022, з метою примусового виконання вищевказаного заочного рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08.12.2021 у цивільній справі № 201/4622/21 про стягнення 399200 грн. Вказане рішення станом на час подання позову не виконано. В позовній заяві позивачем зазначено, що оскільки наявність заборгованості, яка не виконана боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє позивача на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, позивач нарахував інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань, а саме, 224592,33 грн. інфляційні втрати за період з 01.02.2022 по 31.07.2025 та 43540,14 грн. - заборгованість по 3% річних за період з 14.01.2022 по 01.09.2025. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частина 5 ст.263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України) Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019р. у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Підводячи підсумок викладеному, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 224592,33 грн. інфляційні втрати за період з 01.02.2022 по 31.07.2025 та 43540,14 грн. - заборгованість по 3% річних за період з 14.01.2022 по 01.09.2025, а загалом 268132,47 грн. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного наданого доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2681 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved