Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

У провадженні Варвинського районного суду Чернігівської області перебуває вказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог позивач Орган опіки та піклування посилається на те, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України зі слів матері. 19 липня 2025 року [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . Мати [PERSON] та її діти перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи. Діти навчаються у Гнідинцівському ЗЗСО І-ІІІ ступенів з жовтня 2024 року, Алла - у 9 класі, [PERSON] - у 3 класі, за інклюзивною формою навчання. 08 вересня 2025 року до Служби у справах дітей Варвинської селищної ради надійшло повідомлення від КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» стосовно неповнолітньої [PERSON] , яка з 06 вересня 2025 року перебуває у закладі на лікуванні. Дитину доставлено до медичного закладу каретою швидкої допомоги з ознаками домашнього насильства. Стан здоров`я дитини - середньої тяжкості. 08 вересня 2025 року Служба у справах дітей звернулася з листом до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, повідомивши про ситуацію, яка склалася, та з метою притягнення [PERSON] до відповідальності відповідно до законодавства. З метою вивчення ситуації, яка відбулась у родині, та проведення відповідної роботи з малолітнім [PERSON] , а також з матір`ю дітей, 09-10 вересня 2025 року фахівці КЗ «Варвинський ЦСС» здійснили візит у родину. 10 вересня 2025 року на ім`я начальника служби у справах дітей надійшов лист КЗ «Варвинський ЦСС» про ситуацію у сім`ї Бистрицьких та Протокол психологічного дослідження на [PERSON] 08 та 09 вересня цього року із сім`єю проводилася відповідна робота фахівцями мобільної бригади соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі. Зокрема, практичним психологом була проведена діагностика (оцінювання) психологічного стану дитини, [PERSON] , [INFO] , який був свідком ситуації жорстокого поводження. За результатами проведеної роботи зроблено висновок, що [PERSON] знаходиться в ситуації, яка є несприятливою та небезпечною для подальшого перебування в сім`ї, враховуючи, у тому числі, і фактор попереднього жорстокого поводження матері - [PERSON] , та старшої сестри - [PERSON] , [INFO], з [PERSON] . [PERSON] відчуває занепокоєння та тривогу, пов`язану із ситуацією, яка сталася із сестрою [PERSON] . Діти мають глибокий ступінь прив`язаності між собою. Водночас можна говорити про відразу та негативне ставлення до старшої сестри [PERSON] . [PERSON] , зі своєю новонародженою дитиною, переїхала до сім`ї матері у червні цього року. Причиною переїзду, з її слів, були неодноразові ситуації домашнього насильства з боку співмешканця [PERSON] , який проживає у селищі Варва. Хлопчик змушений доглядати за немовлям [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . З його слів - його обов`язок доглядати дитину, варити їй кашу, реагувати, коли вона плаче. Невиконання цих обов`язків карається сестрою [PERSON] , яка застосовує психологічне та фізичне насильство. Дитина не має бажання повертатися зі школи додому, що неодноразово було зафіксовано у школі. Мати хлопчика не захищає дитину, не реагує на грубе поводження з ним старшої сестри, за непокору залякує інтернатним закладом та насильством у ньому. Проте [PERSON] бачить в матері авторитет і вважає, що повинен любити маму будь-якою. Зі слів [PERSON] , він чув сварки, погрози сестри [PERSON] вчинити самогубство, бачив на шиї сестри зарядний провід. Неодноразово мати маніпулювала наміром суїциду, що є ознакою психологічного насильства. [PERSON] зізнався у небажані жити в таких умовах та готовності нанести собі шкоду. З його слів, він відмовився від таких дій лише через вмовляння сестри [PERSON] . Хлопчик хоче повернутися до інтернатного закладу, в якому він проживав і навчався раніше. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учениці 9 класу [PERSON] з нового навчального року дитина прийшла до школи у пригніченому настрої та з небажанням йти додому. Свій стан пояснювала складними стосунками із старшою сестрою. Шкідливих звичок не має, хоча може підпасти під негативний вплив оточуючих. При цьому не розуміє наслідків своїх дій. Відповідно до характеристики учня 3-го класу [PERSON] дитина шкільним приладдям не забезпечена, мама відвідує школу лише за власними потребами, з боку матері немає постійного контролю за успішністю сина, після уроків [PERSON] не поспішає йти додому, а залишається гуляти у центрі села. 11 вересня 2025 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Варвинської селищної ради розглядалося питання про ситуацію в родині громадянки [PERSON] в селі Гнідинці. Крім того, 11 вересня 2025 року відбувся позачерговий виконавчий комітет Варвинської селищної ради, на якому було прийнято рішення про негайне відібрання дітей [PERSON] у матері. Згідно з довідкою-характеристикою від 17 вересня 2025 року, наданою старостою Гнідинцівського старостинського округу на [PERSON] , до липня 2025 року відгуків, скарг та нарікань не надходило, але надалі почали надходити скарги від жителів села щодо порушення жінкою правопорядку в суспільних місцях (підвищення голосу на оточуючих, нецензурна лексика, агресія, бійки з чоловіком), [PERSON] - безробітна. Відповідно до інформації Служби у справах дітей Присиваської сільської ради Каховського району Херсонської області від 15 вересня 2025 року за місцем попереднього проживання родини [PERSON] громадянка [PERSON] характеризується негативно. На час подання позовної заяви малолітня дитина [PERSON] перебуває в дитячому відділенні КНП «Прилуцька центральна районна лікарня», а [PERSON] - в КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня». Службою у справах дітей Варвинської селищної ради ведеться відповідна робота щодо підготовки пакету документів для влаштування дітей до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації. Зважаючи на те, що залишення дітей у матері є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання, а відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав буде відповідати якнайкращим інтересам як матері, так і дітей, позивач просить відібрати неповнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері, громадянки [PERSON] , [INFO] , не позбавляючи її батьківських прав; передати неповнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Варвинської селищної ради для подальшого їх влаштування; стягнути з [PERSON] на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, родини, до якої діти будуть влаштовані, аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частки від усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду, а саме: з 18 вересня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено відкрите підготовче судове засідання на 28 жовтня 2025 року. Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду на 20 листопада 2025 року (а.с. 78). Судове засідання, призначене на 20 листопада 2025 року, відкладалось до 22 грудня 2025 року, 20 січня 2026 року та 05 лютого 2026 року у зв`язку з викликом свідків та необхідністю з`ясувати думку дітей по суті спору. У судовому засіданні представник позивача, Органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, Біляєва Я.В., позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що вона дійсно має як повнолітніх так і двох неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . У с.Гнідинці вони переїхали в 2024 році. До цього проживали в Херсонській області, згодом у Дніпрі, Вінниці, Києві. У селі придбала будинок, вийшла заміж. Діти відвідували школу, були одягнуті та доглянуті. Діти мають особливі освітні потреби, в навчанні слабі. Разом із ними проживає її повнолітня донька [PERSON] , яка нещодавно народила. З донькою [PERSON] склались складні стосунки, адже останній час вона почала цікавиться хлопцями, не слухала настанов матері, через це, в силу своїх педагогічних можливостей, мати намагалась впливати на доньку, іноді із застосуванням фізичного впливу. Відповідач наголосила, що усвідомила неприпустимість своєї поведінки. На початку вересня дійсно відбувся конфлікт із донькою, внаслідок якого дитина була відібрана. В цей час позивачу було необхідно лягати на планову операцію, і тоді до центру був поміщений і син [PERSON] . Із [PERSON] вона підтримує теплі стосунки, і вважає, що вона в змозі достатнім чином забезпечити йому умови виховання та навчання. За час перебування дітей в центрі вона чотири рази їх відвідувала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Варвинської селищної ради, [PERSON] , позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відповідача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та з`ясувавши думку щодо суті спору неповнолітніх, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , ІПН [NUMBER] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-12), фактичне місце проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). [PERSON] є матір`ю, зокрема, неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 14, 15, 28, 29). Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, сформованих 19 вересня 2024 року, відомості про батьків дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 18, 19), тобто зі слів матері. 19 липня 2025 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 16). Мати, [PERSON] , та її діти перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується відповідними довідками, виданими Варвинським відділом соціальної підтримки громадян (а.с. 22, 23, 24). За адресою: [ADDRESS] , мешкають: [PERSON] , її чоловік - [PERSON] (зареєстрований у селищі Варва), донька - [PERSON] , син - [PERSON] , донька - [PERSON] (зареєстрована у селищі Варва), онука - [PERSON] (зареєстрована у селищі Варва) (а.с. 27). Діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , навчаються у Гнідинцівському ЗЗСО І-ІІІ ст., з жовтня 2024 року, за інклюзивною програмою навчання Алла - у 9 класі, Дмитро - у 3 класі (а.с. 36, 37, 38, 39). 08 вересня 2025 року до Служби у справах дітей Варвинської селищної ради надійшло повідомлення від КНІІ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» стосовно неповнолітньої [PERSON] , яка з 06 вересня 2025 року перебуває у закладі на лікуванні (а.с. 35). Дитину доставлено до медичного закладу з ознаками домашнього насильства. З метою вивчення ситуації, яка відбулася в родині та проведення відповідної роботи з малолітнім [PERSON] , а також матір`ю дітей 09-10 вересня 2025 року фахівці КЗ «Варвинський ЦСС» здійснили візит у родину. 10 вересня 2025 року на ім`я начальника служби у справах дітей надійшов лист КЗ «Варвинський ЦСС» № 182/02 про ситуацію у сім`ї [PERSON] (а.с. 32) та протокол психологічного дослідження на [PERSON] (а.с. 31). У листі вказано, що [PERSON] знаходиться в ситуації, яка є несприятливою та небезпечною для подальшого перебування в сім`ї, враховуючи, у тому числі і фактор попереднього жорстокого поводження матері - [PERSON] та старшої сестри [PERSON] з [PERSON] . [PERSON] відчуває занепокоєння та тривогу, пов`язану із ситуацією, яка сталася із сестрою [PERSON] . Діти мають глибокий ступінь прив`язаності між собою. Водночас, можна говорити про відразу та негативне ставлення до старшої сестри [PERSON] . [PERSON] , зі своєю новонародженою дитиною, переїхала до сім`ї матері у червні цього року. Хлопчик змушений доглядати за немовлям [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . З його слів - його обов`язок доглядати дитину, варити їй кашу, реагувати, коли вона плаче. Невиконання цих обов`язків карається сестрою [PERSON] , яка застосовує психологічне та фізичне насильство. Дитина не має бажання повертатися зі школи додому, що неодноразово було зафіксовано у школі. Мати хлопчика не захищає дитину, не реагує на грубе поводження з ним старшої сестри, за непокору залякує інтернатним закладом та насильством у ньому. Але дитина бачить в ній авторитет і вважає, що повинен любити маму будь-якою. Зі слів дитини, він чув сварки, погрози самогубства сестри [PERSON] . Неодноразово і мати маніпулювала наміром суїциду, що є ознакою психологічного насильства. [PERSON] зізнався у небажані жити в таких умовах. Хлопчик хоче повернутися до інтернатного закладу, в якому він проживав і навчався раніше. З протоколу психологічного дослідження (а.с. 31) вбачається, що хлопчик живе в середовищі, де вчинення суїцидальних дій та погроз з метою маніпуляції сприймається як спосіб вирішення проблемної ситуації. Це призводить до появи загрозливих думок і в самого [PERSON] , про які він не боїться відкрито говорити. Найбільш значимою персоною в сім`ї вважає матір. Хлопчик має чітко виражене негативне ставлення до сестри [PERSON] , хоче, щоб та поїхала. [PERSON] скаржиться, що [PERSON] постійно змушує його доглядати за її 9-місячною донькою, готувати для неї їжу. Мати не стає на захист сина, через що він відчуває брак підтримки, почувається найменш значимим у сім`ї, надає емоційну перевагу вітчиму, сприймає його як батьківську постать. [PERSON] відчуває брак емоційної підтримки та близькості в сім`ї, постійно є свідком конфліктів матері із сестрами чи вітчимом. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учениці 9 класу [PERSON] (а.с. 37) з нового навчального року дитина прийшла до школи у пригніченому настрої з небажанням йти додому. Свій стан пояснювала складними стосунками із старшою сестрою. Шкідливих звичок не має, хоча може підпасти під негативний вплив оточуючих. При цьому не розуміє наслідків своїх дій. Відповідно до характеристики учня 3 класу [PERSON] (а.с. 38) дитина шкільним приладдям не забезпечена, мама відвідує школу лише за власними потребами, немає постійного контролю за успішністю сина в школі, після уроків [PERSON] не поспішає йти додому, а залишається гуляти у центрі села. 11 вересня 2025 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Варвинської селищної ради розглянуто питання про ситуацію в родині громадянки [PERSON] в селі Гнідинці (а.с. 34). Також 11 вересня 2025 року відбувся позачерговий виконавчий комітет Варвинської селищної ради, на якому було прийнято рішення № 128 про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] (а.с 33). Тимчасово влаштовано [PERSON] до КНП «Прилуцька районна лікарня», а [PERSON] - КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня», вирішено звернутися до ГУНП в Чернігівській області про притягнення [PERSON] до відповідальності, яка вчинила домашнє насильство та несе безпосередню загрозу життю та здоров`ю дітей. З довідки-характеристики старости Гнідинцівського старостинського округу від 17 вересня 2025 року на [PERSON] вбачається, що до липня 2025 року відгуків, скарг та нарікань надану особу не надходило. Проте після одруження з [PERSON] почали надходити скарги від жителів села щодо порушення жінкою правопорядку в суспільних місцях (підвищення голосу на оточуючих, нецензурна лексика, агресія, бійки з чоловіком), [PERSON] - безробітна (а.с. 30). Відповідно до інформації Служби у справах дітей Присиваської сільської ради Каховського району Херсонської області, за місцем попереднього проживання родини [PERSON] , від 15 вересня 2025 року громадянка [PERSON] характеризується негативно (а.с. 42). Зокрема, сім`я перебувала на обліку у зв`язку з порушенням сімейно-побутових стосунків у родині. У 2020-2021 роках діти з матір`ю не проживали, оскільки вона влаштувала їх до навчальних закладів із цілодобовим перебуванням або передавала їх на виховання біологічним батькам, тобто батьківські обов`язки фактично не виконувала. З Акта обстеження умов проживання від 11 вересня 2025 року (а.с. 41) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , будинок складається з трьох житлових кімнат, юридично за [PERSON] не оформлений, не газифікований, опалення пічне, без водопостачання, але є колонка у дворі. Умови проживання задовільні, у кімнатах є необхідні меблі, речі побуту, зроблено косметичний ремонт. Діти розділяють спільну кімнату, забезпечені спальними місцями, є шафа для одягу. Базові потреби дітей забезпечені частково. У помешканні проживають: [PERSON] , [INFO] , донька; [PERSON] , [INFO] , син; [PERSON] , [INFO] , донька; [PERSON] , [INFO] , внучка; [PERSON] , [INFO] , мати; [PERSON] , чоловік. Родина проживає на території Варвинської селищної ради з вересня 2024 року, має статус внутрішньо переміщених осіб. Мати має низький батьківський потенціал. [PERSON] та [PERSON] - діти з особливими освітніми потребами. Свідок [PERSON] вказав, що він працює поліцейським офіцером громади, та 14 вересня 2025 р року отримав повідомлення від старости с. Гнідинці [PERSON] про конфлікт в сім`ї мешканців села. Неповнолітня [PERSON] перебувала в приміщенні магазину та не хотіла іти додому. Повідомила, що сестра та мати її побили, через те, що остання гуляла допізна та вжила алкоголь. На обличчі були невеликі садна та продовгуваті тонкі гематоми в області спини. Свідок викликав ШМД. Свідок [PERSON] вказала, що на початку вересня їй зателефонувала працівник магазину, та повідомила, що у неї перебуває [PERSON] та жаліється на самопочуття. Свідок приїхала на допомогу. [PERSON] скаржилась на головний біль, хотіла спати, мала садна на тілі, повідомила. Що її побила мати та сестра [PERSON] . Раніше аналогічних повідомлень не було. Свідок викликала поліцію, матір, невдовзі приїхала швидка. Мати не оспорювала того, що застосовувала до [PERSON] фізичний вплив. Свідок [PERSON] вказала, що працює директором Гнідинцівської школи. Сім`я приїхала в село в 2024 році. Негативно не характеризувалась. Діти відвідували школу, обидва по інклюзивній програмі. Рівень знань низький. Попри це, діти були охайно одягнені, нагодовані, мати йшла на контакт в навчальному закладі. Син [PERSON] в сім`ї є улюбленцем. В минулому році [PERSON] почала цікавиться хлопцями, і це потребувало додаткової уваги з боку матері та педагогічних працівників. На початку осені, свідку стало відомо, що відбувся конфлікт в сім`ї. Свідок [PERSON] , провідний фахівець із соціальної роботи КЗ ВЦСС, пояснила, що відповідач [PERSON] після неодноразових переїздів у 2024 році оселилась в с.Гнідинці. Не працює. Придбала житло, житлові умови задовільні. Мешкала з двома неповнолітніми дітьми та старшою повнолітню доньку [PERSON] , яка нещодавно народила. Вийшла заміж за гр. [PERSON] . Неповнолітні діти навчаються у школі за інклюзивною програмою та мають особливі освітні потреби. До цього діти навчались в закладі інтернатного типу. Після переїзду в село старшої доньки [PERSON] у сім`ї почались конфлікти. Крім того, донька [PERSON] також потребувала уваги та контролю, і на початку вересня між ними відбувся конфлікт, через поведінку останньої. Відповідач має імпульсивний характер та вважала, що може застосувати до доньки фізичний вплив. 8 вересня в сім`ї працював психолог, а 09 вересня мобільна бригада та свідок. Із спілкування з [PERSON] та старшою донькою [PERSON] стало зрозуміло, що конфлікти мають систематичний характер, і в основному з боку старшої сестри. Молодший син був вимушений допомагати із немовлям, і мати його не захищала від цього впливу. Свідок [PERSON] , практичний психолог КЗ ВЦСС, вказала, що працювала з неповнолітнім [PERSON] , який повідомив, як періодично бачив, що мати ображає сестру [PERSON] . Мати та [PERSON] висловлюють погрози вчинити самогубство. [PERSON] має особливі освітні потреби. Пояснював, що іноді мати застосовувала до нього фізичні покарання, однак будь-яких наслідків це не мало. Частіше, фізичного впливу зазнавала [PERSON] . [PERSON] негативно ставиться до сестри [PERSON] . Свідок [PERSON] , директор Чернігівського центру СПРД, пояснила, що діти перебувають в їх закладі майже пів року. Діти мають особливі освітні потреби. [PERSON] , попри те, що навчається в 9-му класі, має вкрай низький рівень досягнень. Це обумовлено відсутністю регулярного навчання та контролю з боку батьків. Наступного року дитині необхідно вступати до навчального закладу та отримувати робітничу професію. Сама дитина має мінливу думку щодо необхідності перебування з матір`ю, оскільки не може чітко усвідомлювати причинно-наслідкові зв`язки із подіями та їх наслідками. При першому візиті матері, [PERSON] довелось вмовляти поспілкуватись з мамою. [PERSON] прихильний до матері, однак, дитина має медичні проблеми з ногами, які потребують глибокого діагностування та лікування. За час перебування дітей мати відвідувала їх чотири рази. Діти потребували одягу, коштів на підтримуючу терапію, однак, мати, посилаючись на матеріальний стан, не прийняла в цьому значної участі. Між собою діти підтримують родинні зв`язки, проте, характеризувати їх як міцні свідок не може. Свідок [PERSON] , практичний психолог Чернігівського центру СПРД, пояснила, що після приїзду до центру [PERSON] негативно ставилась до матері та сестри [PERSON] , через застосування фізичного впливу та конфлікти. Дитина пояснювала, що такі конфлікти були непоодинокими. [PERSON] підтвердив таку інформацію, однак до матері ставиться прихильно. Діти мають розвиток не по віку, навчались нерегулярно, перед останнім місцем проживання навчались у закладі інтернатного типу. Між собою підтримують стосунки, однак не надто тісні. З`ясовуючи думку неповнолітніх щодо суті спору, [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що сім`я проживала в с.Гнідинці. До цього вони неодноразово змінювали місце проживання, і в цей час діти не відвідували навчальні заклади. Останні раз навчались у інтернатному закладі, з якого приїздили на вихідні. У с.Гідинці вони навчались у школі, проживали разом з матір`ю, вітчимом та сестрою [PERSON] . Пояснила, що мати часто її сварила, застосовувала фізичний вплив. Аналогічно, конфлікти виникали і з сестрою [PERSON] . Дитина вказала, що не хоче проживати з матір`ю, адже остання до неї байдужа, планує вступати до навчального закладу та отримувати професію. Вважає, що мати не допоможе їй у цьому. Попри це, вона вважає, що спілкування з матір`ю слід підтримувати. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні висловився щодо його бажання повернутись у сім`ю, адже у Центрі почуває себе не комфортно. Пояснив, що мати ставить до нього гарно, а більшість конфліктів виникало із [PERSON] . Стаття 150 СК України встановлює обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. За змістом ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Враховуючи наведене, позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Позбавлення батьківських прав завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відібрання ж дитини не пов`язуєтеся з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо. Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Отже, основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав - це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Проте ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При цьому [PERSON] , у разі зміни свого ставлення до виконання нею батьківських обов`язків, має право на звернення до суду із позовом про повернення їй дітей. Беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази в їх сукупності, враховуючи обставини справи, зокрема те, що мати [PERSON] має низький батьківський потенціал, щодо доньки [PERSON] сформоване несприятливе виховне середовище, з огляду на думку доньки та її погляд на вирішення спору, який є стійким та не змінився навіть після тривалого розлучення з матір`ю, суд приходить до переконання, що залишення доньки [PERSON] у матері є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання, та про доцільність відібрання її від матері без позбавлення батьківських прав, що буде відповідати якнайкращим її інтересам та сприятиме реалізації прав дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Розглядаючи питання щодо відібрання від матері сина [PERSON] , суд враховує, що очевидно негативних дій від матері він не зазнавав, а конфлікти в сім`ї відбувались зазвичай з приводу виховання та поведінки сестри. Рівень прив`язаності один до одного у матері та сина значний. Враховуючи вік дитини, її потреби у забезпеченні та вихованні, та можливості забезпечення таких матір`ю, та враховуючи, що сам судовий розгляд цієї справи та робота з соціальними службами дали позитивні зрушення в усвідомленні відповідача необхідності належного виховання дітей, суд вважає за недоцільне застосовувати в даному випадку відібрання сина від матері. Також, суд враховує практику, за якою зазвичай рідні сестри або брати не розлучаються під час відібрання або усиновлення. Однак, як із пояснень сторін, так і з пояснень свідків та самих дітей, вбачається, що рівень їх прив`язаності один до одного є середнім. Отже, враховуючи їх різницю у віці та плани доньки [PERSON] отримувати професійну освіту, яка зазвичай пов`язана із проживанням у гуртожитку, приділення значного часу освітньому процесу, суд мусить констатувати, що в цьому разі вони не будуть проживати разом. Відтак, розділення дітей обґрунтовуватиметься не стороннім втручанням, а є логічним розвитком сепарації дитини від сім`ї. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач [PERSON] є працездатною за віком та станом здоров`я, а отже, спроможною надавати матеріальну допомогу доньці, то аліменти на утримання слід стягувати з неї на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, родини, до якої донька буде влаштована у розмірі 1/4 частки від усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду, а саме: з 18 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача та стягується з неї на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial