Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2024 року між АТ «А-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № ABH0CT155101716553642661, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 35 000,00 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 % річних. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі. Водночас відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Станом на 28.11.2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 38 356,88 грн, з яких: 29 442,35 грн заборгованість за тілом кредиту; 8 538,18 грн заборгованість за процентами; 376,35 грн заборгованість за пенею; Представник позивача Шкапенко О.В. у позовній заяві просив розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, в разі неявки відповідача, про що до суду надавав відповідну заяву. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судові засідання призначені на 05.02.2026, 26.02.2026 не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за її відсутності не надала, відзив не надала. Оголошення про виклик відповідача до судового засідання було розміщено на веб-сайті судової влади України. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Усі документи надані суду через систему «Електронний суд». Судом встановлено, що 24.05.2024 року між АТ «А-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №ABH0CT155101716553642661, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 35 000,00 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 % річних. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі. Відповідачка належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 28.11.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 38 356,88 грн, з яких: 29 442,35 грн заборгованість за тілом кредиту; 8 538,18 грн заборгованість за процентами; 376,35 грн заборгованість за пенею; За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Також, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок із повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. За встановлених обставин, суддя приходить до висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідачка не в повному обсязі виконала прийняті на себе відповідно до Договору надання позики, в тому числі і на умовах Кредитного договору №ABH0CT155101716553642661 від 24.05.2024 року зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, що складають 2422,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved