Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», в інтересах якого діє представник Андрушенко М.В. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 19 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" і фізичною особою [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у кредит №7877060425. У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» було перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА». Вказує, що договір кредиту, разом із правилами надання споживчих кредитів, затверджених 17 листопада 2024 року складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 8 000 грн шляхом перерахунку на вказаний позичальником рахунок, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ), на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків. Позивач зазначає, що тип кредиту - кредит, сума кредиту - 8 000 грн, строк кредиту (строк дії договору) 360 днів, дата надання кредиту 19 квітня 2025 року, мета отримання кредиту- споживчі (особисті) потреби, тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до умов договору кредиту, договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційнотелекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки "підписати". Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Вказує, що зазначені умови договору позики повністю відповідають вимогам статтей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Зазначає, що позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8 000 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. В той же час відповідач всупереч умовам договору позики та норм статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 Цивільного кодексу України свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. В зв`язку з цим станом на день подання цієї позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 19 479 грн 20 коп., з яких: 8 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 479 грн 20 коп. - заборгованість за процентами. У зв`язку з наведеним вище просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 19 479 грн 20 коп. Ухвалою судді від 12 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 12 січня 2026 року у справі витребувано докази. Станом на 28 січня 2026 року до суду надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання не прибув, одночасно із поданням позову до суду просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, не заперечує проти ухвалення рішення в заочному порядку та просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань не надавала, відзив на позов до суду не спрямовувала. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до приписів статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд установив, що 19 квітня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" і фізичною особою [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у кредит №7877060425. У вересні 2025 року відбулося пере найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА». Договір про надання грошових коштів кредит № 7877060425 від 19 квітня 2025 року разом із правилами надання споживчих кредитів, затверджених 17 листопада 2024 року складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Вказаний договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" та підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису до допомогою відтвореного ідентифікатора 5556. Відповідно до умов договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 8 000 грн шляхом перерахунку на вказаний позичальником рахунок, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ), на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків. За умовами договору: тип кредиту - кредит, сума кредиту - 8 000 грн, строк кредиту (строк дії договору) 360 днів, дата надання кредиту 19 квітня 2025 року, мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби, тип процентної ставки - фіксована. Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору кредиту не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8 000 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Також відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, розмір заборгованості відповідача згідно розрахунку заборгованості становить 19 479 грн 20 коп., з яких: 8 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 11 479 грн 20 коп. заборгованість за процентами. З вказаного у позовній заяві розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач не здійснював погашення сум за наданим кредитом, внаслідок чого виникла заборгованості відповідача перед позивачем. Позивач в позовній заяві вказує, що відповідачу надано кредит в розмірі 8 000 грн. Вказане підтверджується інформацією (випискою по рахунку), наданою Акціонерним товариством «ПУМБ» від 21 січня 2026 року за вих. № КНО-07.8.5/998 БТ, з якої вбачається, що по рахунку (картці) № [NUMBER] , емітованій на ім`я [PERSON] , за період з 19 квітня 2025 року по 21 квітня 2025 року мало місце зарахування коштів на суму 8 000 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за тілом кредиту в добровільному порядку Товариству з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення залишку фактично отриманої суми кредитних коштів. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїм процесуальним правом сторони в процесі щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, понесенні позивачем за подання до суду позовної заяви, в розмірі 2 422 грн 40 грн.

Outcome: approved