Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

10.11.2025 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до Немирівської міської ради, про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Ухвалою суду від 12.11.2025 р. відкрито загальне позовне провадження в даній справі, та призначено підготовче судове засідання на 08.12.2025 року. В обґрунтування позову вказує, що 27 липня 1991 року вона уклала шлюб із [PERSON] . З чоловіком проживали в житловому будинку по [ADDRESS] . Після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , вона, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась із письмовою заявою до Немирівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Спадковим майном після смерті чоловіка є житловий будинок, розміщений по [ADDRESS] , а також земельні ділянки, що розміщені біля даного житлового будинку. 21.08.2025 року державним нотаріусом позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Щодо житлового будинку, розміщеного по [ADDRESS] , державним нотаріусом 30.10.2025 року [PERSON] було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що відповідно до довідки, виданої КП «Немирівське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , за даними архіву КП «Немирівське БТІ» є зареєстрованим 08.02.1992 року за [PERSON] . З огляду на зазначене просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями, що розміщений по [ADDRESS] . В підготовчому засіданні 08.12.2025 року представник позивача адвокат Кіцула В.І. заявив клопотання про витребування таких доказів: копії спадкової справи, яка була відкрита після смерті [PERSON] ; копії записів з погосподарської книги виконавчого комітету Стрільчинецької сільської Ради народних депутатів щодо житлового будинку (будинковолодіння), який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; копію договору купівлі-продажу від 01.04.1992 укладеного між [PERSON] та колгоспом «12-річчя Жовтня»; копії договору купівлі-продажу від 18.11.1992 укладеного між [PERSON] та колективним сільськогосподарським підприємством «Граніт». Ухвалою суду від 08.12.2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено, крім того залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , підготовче судове засідання було відкладено на 12.01.2026 року. 12.01.2026 року судове засідання було відкладене на 05.02.2026 року у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. 05 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 березня 2026 року о 11 год. 00 хв. Представник позивача адвокат Кіцула В.І. в судовому засіданні 03.03.2026 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 27 липня 1991 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 27.07.1991 року Слобідською сільською радою Овруцького району Житомирської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.01.2025 року. Після його смерті залишилося спадкове майно. Відповідно до довідки №2514 від 25.02.2025, виданої виконкомом Немирівської міської ради, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент відкриття спадщини за даною адресою була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Згідно з наявного в інвентаризаційній справі свідоцтва №161 від 20.11.1990 року про право власності на домоволодіння, що складається із житлового будинку розміщеного в [ADDRESS] , встановлено, що воно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Із наявного в інвентаризаційній справі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.02.1992 року вбачається, що спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] являється її син [PERSON] . Спадкове майно складається з житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 01.04.1992 року вбачається, що [PERSON] продав Колгоспу «12-річчя Жовтня» с.Стрільчинці будинок загальною житловою площею 77,7 кв.м., розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель Стрільчинецької сільської ради народних депутатів. Згідно з договору купівлі-продажу будинку від 18.11.1992 року встановлено, що КСП «Граніт» с.Стрільчинці продало [PERSON] будинок загальною житловою площею 77,7 кв.м., розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель Стрільчинецької сільської ради народних депутатів. Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого 24.02.1993 року Тульчинським бюро технічної інвентаризації вбачається, що право власності житловий будинок по [ADDRESS] в цілому зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 18.11.1992. Відповідно до довідки №415 від 20.08.2025 року, виданої КП «Немирівське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за даними архіву КП «Немирівське БТІ» станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] Тульчинським бюро технічної інвентаризації 08.02.1992 р. в реєстровій книзі ФЖ1 Р№161 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, Немирівською ДНК 04.02.1992 р. Р№197. За [PERSON] право власності не зареєстроване. Згідно з копії запису з по господарської книги виконкому Стрільчинецької сільської Ради народних депутатів Немирівського району Вінницької області за 1991-1995 роки по домоволодінню за особовим рахунком № [NUMBER] судом встановлено, що головою двору спершу була [PERSON] , а в подальшому головою став [PERSON] . Крім цього, серед членів господарства вказані позивачка [PERSON] та [PERSON] (дочка). До матеріалів справи долучено Технічний паспорт (інвентаризаційна справа №03745) на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , виготовлений за замовленням [PERSON] 04.03.2025 р. за заявою позивача [PERSON] державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. заведено спадкову справу №38/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] , із матеріалів якої вбачається, що єдиним спадкоємцем майна померлого являється [PERSON] . З копії спадкової справи №38/2025 встановлено, що спадковим майном померлого є житловий будинок під [ADDRESS] ; земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та Вінницька область, Вінницький район, с.Стрільчинці. 21.08.2025 державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 21.08.2025 державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0899 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства. 21.08.2025 державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1941 га, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с.Стрільчинці, для ведення особистого селянського господарства. 30 жовтня 2025 р. державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. виніс постанову № 986/02-14 про відмову у вчинені нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок під [ADDRESS] , так як відповідно до довідки №415 від 20.08.2025 року, виданої КП «Немирівське бюро технічної інвентаризації», було встановлено, що за [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , не зареєстровано. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з підстав набуття власності є спадкування прав на майно за законом та за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який прийняв спадщину, згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України може одержати свідоцтво про право на спадщину. У ч.1 ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Відповідно до п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, оскільки право власності на житловий будинок зареєстроване за іншою особою, для вирішення питання про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на майно, що належало померлому, відповідачем у справі слід залучити особу, на яку зареєстроване право власності. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17.04.2018р. по справі №523/9076/16-ц, (провадження № 14-61цс18) роз`яснила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному процесуальним законодавством України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 30.01.2020р. по справі №761/30025/16-ц, провадження № 61-43404св18. Як вбачається із позовної заяви [PERSON] вказала відповідачем лише Немирівську міську раду, однак право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] є зареєстрованим за [PERSON] . Таким чином, належними відповідачами у даній справі є [PERSON] . Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018р. у справі № 523/9076/16-ц. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених в частинах 1 та 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Отже, наведеними нормами процесуального закону визначено, що вирішення питання щодо заміни належного відповідача, залучення до участі у справі співвідповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті. Однак, позивачем [PERSON] відповідне клопотання не заявлялося. Згідно ст. 175 ЦПК України позивач формулює позовні вимоги і зобов`язаний зазначити належний склад відповідачів у позові, а суд згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України - уточнити склад осіб, які беруть участь у справі. Тлумачення ст. 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову. За таких обставин справи, оскільки позов пред`явлено не до усіх належних відповідачів, суд, не надаючи оцінки доводам та обставинам справи, дійшов висновку, що у позові [PERSON] до Немирівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , про визнання права власності на майно в порядку спадкування слід відмовити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed