Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

05 січня 2026 року позивач [PERSON] звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 22.05.2021 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб в Кальміуському районному у місті Маріуполь відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №83, серія [NUMBER] . Своє прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка не змінила. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем. Протягом останніх 2 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Разом вони не проживають та не спілкуються. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім?ю. Між ними постійно виникають сварки, що тяжким чином впливає на психічний стан позивача та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Останній рік позивач та відповідач проживають окремо, тобто між ними фактичного припинені шлюбні відносини. Позивач в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просила розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав, про поважність причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.05.2021 року вбачається, що 22.05.2021 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в Кальміуському районному у місті Маріуполь відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №83. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.03.2022 року. В ході розгляду справи судом встановлено, що на даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту ст.21, 24 СК України вбачається, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст.51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved