Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

До Чорноморського міського суду Одеської області звернулась ден [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Дубінчук Ж.М. з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму боргу за договором позики від 21 лютого 2022 року в розмірі 702843,00 грн., що еквівалентно 15000,00 Євро, а також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.02.2022 [PERSON] отримав від ден [PERSON] в борг 15000,00 Євро, про що власноручно склав відповідну розписку, згідно якої зобов`язався повернути грошові кошти ден [PERSON] в строк до 21.02.2023. Взяте на себе зобов`язання щодо повернення коштів відповідач не виконав та отримані у позику кошти в обумовлений строк не повернув, в зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, викладені в позовній заяві обставини підтримує та просить задовольнити заявлені вимоги, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, які повернуто з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень пунктів 3, 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, і особа вважається повідомленою. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2022 року [PERSON] отримав від ден [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) Євро, про що власноручно склав відповідну розписку, в якій також зазначено, що [PERSON] зобов`язується повернути грошові кошти ден [PERSON] в строк до 21 лютого 2023 року. Ч.1 ст.1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Ч.2 ст.1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Взяте на себе зобов`язання щодо повернення коштів відповідач не виконав та отримані у позику кошти в обумовлений строк не повернув. Згідно з частиною 2 статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, сума, яку відповідач повинен сплатити позивачці станом на 21 травня 2025 року (день подачі позовної заяви) становить 702843,00 гривень із врахуванням офіційного курсу національного Банку України у співвідношенні гривні до 1 євро, що складає 46,8562 грн., на день звернення до суду. Таким чином, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики від 21.02.2022 не виконав, грошові кошти не повернув, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 20.05.2025 позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 7028,43 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved