Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

До Богуславського районного суду Київської області 28 листопада 2025 року звернувся директор Комунального підприємства Богуславської міської ради «Богуславське житлово-комунальне підприємство» Олексієнко О.М. із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 31 947,30 грн. та 3 028,00 грн. судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Комунальне підприємство Богуславської міської ради «Богуславське житлово-комунальне підприємство» за специфікою своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення для потреб жителів м. Богуслава, які відповідно зі статтями 67, 68, 162 Житлового кодексу України, ст.20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.5 ч.2 ст.7 «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, зобов`язані здійснювати оплату за отримані послуги, згідно з встановленими тарифами. Відповідач є власником квартири по [ADDRESS] , площа квартири становить 50,50 кв. метрів. Даний будинок підключений до централізованої системи тепловодопостачання КП БМР «Богуславське житлово-комунальне підприємство» для забезпечення квартир тепловою енергією, в тому числі і квартири, в якій проживає боржник. Згідно укладеного 15 лютого 2008 року договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, відповідач отримує послуги та користується тепловою енергією у вказаній квартирі, однак оплату наданих послуг з 30.11.2022 року по 01.11.2025 не проводить, в наслідок чого утворилась вказана заборгованість. Тобто, між КП БМР «Богуславське житлово-комунальне підприємство» та відповідачем [PERSON] виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується. Згідно розрахунків, затверджених Богуславською районною радою, тариф на опалення 1 кв.м. площі становить: з почату опалювального сезону 2018-2019 р.р. - для споживачів, у яких встановлені прилади обліку -1 Гкал, - 2 401,00 грн. з ПДВ, в т.ч.. За опалення 1 кв. м. загальної площі для споживачів, у яких відсутні прилади обліку теплої енергії - 41,60 грн. з ПДВ (опалювальний сезон - 31,20 грн., літній період - 10,40 грн.). Так, за період з 30.11.2022 року по 01.11.2025 року, відповідачеві нарахована оплата за спожиту теплову енергію в сумі 31 947,30 грн. (основний борг) яку, посилаючись на положення ст.ст. 11, 509, 526, 901 ЦК України, позивач просить стягнути на свою користь. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025, цивільну справу передано для розгляду судді Романенко К.С. 08 грудня 2025 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано п`ятиденний строк для усунення недоліків, з дня отримання вказаної ухвали. 22 грудня 2025 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, позовна заява в новій редакції та додатками до неї. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 23 грудня 2025 року, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (а.с. 20). 18 лютого 2026 року представником позивача подано до суду клопотання про усунення невідповідності заявлених позовних вимог вказаних в прохальній частині позовної заяви, зокрема помилково вказаного розміру заборгованості 31 947,30 грн. тим, що зазначені в вступній, описовій та мотивувальній частинах позовної заяви та розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, а саме розмір заборгованості що підлягає стягненню з відповідача має розмір 33 637,03 грн. за період 30.11.2022 по 01.11.2025 року. Вказане клопотання також було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, згідно яких власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримувати вимог нормативно - правових актів у сфері житлово - комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до ст.20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. До матеріалів справи позивачем доданий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, який укладений 15 лютого 2008 року між КП «Богуславтепловодопостачання» в особі директора Чуприни О.А. та [PERSON] . Предметом даного договору є надання виконавцем споживачеві послуги з централізованого опалення квартира [ADDRESS] , загальною площею 50,50 кв.м. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно статті 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 10 Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат (стаття 21 Закону). За змістом статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633 IV, споживачем теплової енергії є фізична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно статті 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633 IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Комунальне підприємство Богуславської міської ради «Богуславське житлово - комунальне підприємство» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з постачання теплової енергії. Між сторонами виникли та існують фактичні договірні відносини. КП БМР «Богуславське житлово - комунальне підприємство» щомісячно з 30.11.2022 по 01.11.2025 нараховувало плату за надані послуги з постачання теплової енергії, однак кошти за вказані послуги не сплачувались, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 33 637,03 грн. Зазначена обставина підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за теплопостачання (а.с. 9). Вказаний розрахунок відповідачем будь-якими доказами спростований не був. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 15.04.2021 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за № 2095155 від 05.12.2025 (а.с. 13). 15 лютого 2008 року [PERSON] уклав договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення з КП «Богуславтепловодопостачання», який власноруч підписав (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, суд враховує положення ч.1 ст. 901, ч.1 ст.903 ЦК України, де за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно з п.11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, згідно яких власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримувати вимог нормативно - правових актів у сфері житлово - комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Так, згідно розрахунку заборгованості за теплопостачання, наданим позивачем вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , за період з 30.11.2022 по 01.11.2025 існує заборгованість в загальному розмірі 33 637,03 грн (а.с.9). Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з постачання централізованого опалення та теплової енергії виконував, але відповідач [PERSON] в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість, та враховуючи те, що відповідачем не надано жодних відомостей щодо погашення вказаної заборгованості у повному обсязі, суд доходить до висновку, що саме встановлений розмір заборгованості 33 637,03 грн. за період з 30.11.2022 по 01.11.2025 необхідно враховувати при ухвалені рішення. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved