Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка проживала на той момент з сином [PERSON] та невісткою [PERSON] . [INFO] помер батько [PERSON] , на момент його смерті з ним проживала дружина [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з права на частку (пай) посвідченого сертифікатом ЗК №00122941. З метою прийняття спадщини після матері вона звернулася о нотаріуса, який повідомив про неможливість оформлення спадкових прав через відсутність оригіналу сертифікату та відсутність у ньому зазначення про перехід права власності за цим сертифікатом. У зв`язку з чим змушена звернутися до суду для захисту свого права. Посилаючись на викладене просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом [NUMBER] виданого на підставі розпорядження голови Хустської райдержадміністрації від 19 березня 1997 року №106, на землю, яка перебуває у колективній власності Агроторгового об`єднання «Нарцис», розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах, виданого [PERSON] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності сторони позивача, позов підтримує та просить задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подавши заяву у якій визнає позов, та просить розглянути справу без її участі. У судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, додатково повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.18). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЗК №0122941 виданого на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Хустської райдержадміністрації від 19 березня 1997 року №106, підтверджено право на частку (пай) на землю, яка перебуває у колективній власності Агроторгового об`єднання «Нарцис», розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах (а.с.22). Згідно довідки Ізянського старостинського округу Хустської міської ради від 25.10.2025, на момент смерті [PERSON] разом з нею проживали: [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] (а.с.16). Згідно довідки Ізянського старостинського округу Хустської міської ради від 29.10.2025, на момент смерті [PERSON] разом з ним проживала [PERSON] (а.с.17). [INFO] померла [PERSON] (а.с.14). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , а відповідач [PERSON] є її внучкою (а.с.6-13), тобто єдиними спадкоємцями за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно приписів ч.2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом, а інший спадкоємець за законом відповідач [PERSON] визнала позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved