Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 22.01.2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено кредитний договір № 014-RO-82-252022164 на суму 62 009,18 грн. 20.02.2024 року АТ «Райффайзен БанкАваль» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 114/2-67-F. Тому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 014-RO-82-252022164 від 22.01.2024 року у розмірі 70503,90 грн. Представник позивача подав клопотання, в якому просив слухати справу в його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду. Відповідач причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22 січня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «кредит готівкою» № 014-RО-82-252022164, відповідно до якого банк надає клієнту послугу споживчого кредиту «кредит готівкою», для надання послуги споживчого кредиту банк відкриває клієнту поточний рахунок «для виплат» в гривнях на умовах пункту 5 заяви-договору . Відповідно до умов кредитного договору п.п. 2.3. з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 62 009, 18 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредитування становить 72 місяців, з 22.01.2024 року по 22.01.2030 року. Проценти за користування кредитом-процентна ставка фіксована і становить 36,00% річних. Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу -22 числа кожного календарного місяця згідно графіка. Факт виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором підтверджується долученими до позову копією Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «кредит готівкою» № 014-RО-82-252022164 від 22.01.2024; паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «кредит готівкою»; розпискою про отримання картки від 22.01.2024. Крім того, на підтвердження позову банком була надана виписка по рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за період з 22.01.2024 по 19.08.2024. Надана позивачем виписка з банківського рахунку відповідача є належним доказом отримання ним коштів, оскільки відображає рух коштів та доводить користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту. Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Виписка з особового карткового рахунку відповідача свідчить, що умови укладеного сторонами кредитного договору позивачем були виконані, відповідач активно користувався кредитними коштами. Позивач стверджує, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 19.08.2024 сформувалась заборгованість у розмірі 70 503,90 грн, з яких: - 61 439,12 гривень- сума заборгованості за кредитом; - 9 064,78 гривень - сума заборгованості за процентами. Даний факт підтверджується розрахунком заборгованості по картковому кредиту від 19 серпня 2024. За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 155 ЦК України) Виходячи з викладеного, а також з урахуванням того, що відповідачем не надано суду доказів того, що ним хоч у якомусь обсязі виконано свої зобов`язання за кредитним договором, не спростовано розміру заборгованості належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що твердження позивача про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором є обґрунтованими. 20.02.2024 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» був укладений Договір № 114/2-67 F про відступлення прав вимоги, на підставі якого останнє набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 014-RO-82-252022164 від 22.01.2024, що підтверджується копією договору № 114/2-67 F від 20.02.2024. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором, за якими у відповідача наявна заборгованість, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7500 грн, на підтвердження чого надає копію Договору про надання правничої допомоги № 26/11/2025 від 26.11.2025 (далі Договір), додаткову угоду № 1. Частиною 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи обсяг отриманої позивачем правової допомоги в межах даної справи, оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

Outcome: approved