Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі позивач), діючи через свого представника Усенка М.І., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №845358 від 24 червня 2023 року в розмірі 91 790 грн. 40 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка отримала від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» кредит у розмірі 15 600 грн. 00 коп. Договір було укладено в електронній формі, відповідачка підписала його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сам договір після його укладення був розміщений в особистому кабінеті відповідачки, при цьому останній були перераховані кошти згідно пункту 2.1 договору на його платіжну картку. У подальшому 01 лютого 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем було укладено договір факторингу №01022024-1, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 91 790 грн. 40 коп., з яких: 15 600 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 76 190 грн. 40 коп. заборгованість за відсотками, яка й підлягає стягненню на користь позивача. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи з винесенням заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча викликалася до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою її проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідачка вважається належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду. При цьому остання заяв по суті справи та про розгляд справи без її участі до суду не подав. Заяви та клопотання учасників справи В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без її участі та про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення. Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідачки не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження, при цьому відповідачці визначено строк для подання відзиву на позов, заперечень та зустрічного позову, а позивачу строк для подання відповіді на відзив. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, відзиву на позов та заяви про розгляд справи без її участі не подала, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, 24 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту №845358, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надало відповідачці на строк 360 днів кредит у розмірі 15 600 грн. 00 коп. (а.с. 17-29). Вказаний договір був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора (а.с. 28) та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Сторонами кредитного договору було погоджено знижену процентну ставку за кредитом до 24 липня 2023 року у розмірі 1,54% на день та стандартну процентну ставку у розмірі 2,2% на день у період тривалістю 360 днів (пункти 1.5-1.5.2). При цьому відповідачка зобов`язалася здійснити погашення заборгованості за кредитним договором та процентів за користування кредитом згідно графіку платежів, тобто до 18 червня 2024 року (пункт 5.1) (а.с. 28). Як вбачається, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачкою згідно вказаного кредитного договору, перерахувавши кредитні кошти на картку відповідачки (а.с. 30). Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, згідно складеного представником ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» розрахунку у відповідачки перед даним товариством виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 91 790 грн. 40 коп., з яких: 15 600 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 76 190 грн. 40 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 31-35). Суд погоджується з даним розрахунком, оскільки він складений у відповідності до умов кредитного договору. 01 лютого 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем було укладено договір факторингу №01022024-1, відповідно до якого та згідно реєстру боржників від 01 лютого 2024 року до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №845358 від 24 червня 2023 року на суму 91 790 грн. 40 коп., з яких: 15 600 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 76 190 грн. 40 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 35-41). Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідачки за договором про споживчий кредит №845358 від 24 червня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 91 790 грн. 40 коп., при цьому право вимоги за вказаними договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю та стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та заявлено витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. З приводу доводів представника позивача про здійснення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 8 000 грн. 00 коп., суд враховує, що пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається, представник позивача у позовній заяві зазначено про здійснення судових витрат у розмірі 8 000 грн. 00 на надання правничої допомоги, на підтвердження чого надано копії договору, на підставі якого така допомога надавалася, акту надання послуг та детального опису наданих послуг від 08 грудня 2025 року. Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б оплату позивачем професійної правничої допомоги на суму 8 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим підстави для стягнення вказаної суми коштів з відповідачки на користь позивача в якості компенсації витрат на професійну правничу допомогу відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved