Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду, вказавши, що 18.12.2024 Подільським районним судом міста Києва видано судовий наказ № 758/15572/24 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття. При видачі судового наказу судом не були враховані всі обставини, а саме матеріальний стан платника аліментів, наявність на його утриманні другої дитини та хворої матері похилого віку. Матір позивача перехворіла у 2021 році на інсульт та має негативні наслідки хвороби, а саме постійне пожиттєве медикаментозне лікування та нефункціонуючу ліву частину тіла (рука, нога), в результаті чого постійно потребує стороннього догляду. В травні 2024 року у матері позивача виявили лімфому лівої ключиці, внаслідок чого виникла необхідність постійного медикаментозного лікування, здавання аналізів та консультації лікарів. Станом на сьогоднішній день ситуація з лікування даного захворювання триває. Крім того, матір позивача має захворювання на цукровий діабет, що також потребує постійного медикаментозного лікування (інсулінову терапію) та здійснення щоденного тестування на рівень цукру в крові (тест-полоски). Вона отримує пенсію, яка станом на сьогоднішній день становить 5 086,35 грн. Однак, даних грошей не вистачає для повного утримання її життя, так як всі кошти витрачається на ліки, які щоденно необхідно приймати, та здавання аналізів. Мінімальна вартість ліків складає 6 855,90 грн. Позивач станом на сьогоднішній день працює неофіційно, на підробітках та отримує нестабільний дохід, який в середньому становить 5 000,00 грн в місяць. Працевлаштуватися на офіційну роботу з гідною оплатою праці позивачу на даний час не вдається, так як його мати потребує постійного стороннього догляду. Позивач шукав роботу на неповний робочий день, однак брати на роботу працівника якого завтра можуть мобілізувати, також ніхто не бажає. Позивач станом на сьогоднішній день вживає заходи щодо отримання його матір`ю інвалідності, що дозволить у подальшому оформити офіційно догляд за матір`ю та отримати відстрочку від мобілізації. Враховуючи зазначені обставини, позивач звернувся із даним позовом до суду та просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу, та в подальшому стягувати з нього аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 15.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на їх недоведеність. Зокрема, вона просить врахувати, що позивач не звертався до суду із заявою про скасування судового наказу № 758/15572/24 від 18.12.2024, який за своєю суттю є кінцевим рішенням та є обов`язковим для виконання, а також не подавав заяву про перегляд його за нововиявленими обставинами у порядку, визначеному статтями 423-429 ЦПК України. Відповідач ніколи не сплачував аліменти на утримання їхньої дочки, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, взагалі не цікавиться її життям, матеріальну допомогу на її утримання не надає. Дочка сторін проживає разом із відповідачкою, на утриманні якої, крім того, є дочка [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідачка вказує на те, що позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження факту перебування на його утриманні його матері, а також звертає увагу на те, що позивач проживає із сім`єю у с. Дмитрівка Фастівського району Київської області, тоді як його мати вільно переміщується по району, відвідує магазини. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка та її представник просили відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Як з`ясовано судом з відкритої інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 18.12.2024 Подільським районним судом міста Києва видано судовий наказ № 758/15572/24 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2024 і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач стверджує, що при видачі судового наказу судом не було враховано його матеріальний стан, наявність на його утриманні другої дитини та хворої матері похилого віку, а тому, із урахуванням зазначених обставин, він просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього за таким судовим наказом, та стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання їхньої дочки [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Заперечуючи проти позову, відповідачка вказує на недоведеність доводів позивача, наведених в обґрунтування позову, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються сімейним законодавством України. Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 «Конвенції ООН про права дитини» від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 3512 грн. Як встановлено судом, судовим наказом з позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином, судовий наказ видано судом на підставі п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, яким передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Із урахуванням наведених вище законодавчих норм, суд відхиляє доводи відповідача, наведені в заперечення позову, про те, що позивач безпідставно звернувся із даним позовом до суду, оминувши процедуру подання заяви про скасування судового наказу або заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Вирішуючи доведеність тверджень позивача, наведених в обґрунтування позову, судом враховується наступне. Як вбачається із наданих позивачем письмових доказів, 06.03.2020 позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] , актовий запис № 335, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою із державного мобільного додатку «Дія». Наведене свідчить про те, що на утриманні у позивача, крім спільної з відповідачкою дочки, є ще одна малолітня дитина. Крім того, як встановлено в ході судового розгляду, позивач офіційно не працевлаштований. Ураховуючи встановлені вище обставини, суд приймає до уваги доводи позивача щодо його сімейного та майнового стану, наявності у нього на утриманні дружини та малолітньої дитини. Разом із цим, суд відхиляє доводи позивача щодо наявності на його утриманні непрацездатної та хворої матері, оскільки такі його доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Так, наданими позивачем медичними виписками та довідкою про доходи [PERSON] жодним чином не підтверджується той факт, що остання перебуває на утриманні позивача або те, що ним понесені витрати, пов`язані з її лікуванням чи будь-яким іншим утриманням. Окремо суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів того, що [PERSON] є його матір`ю. За правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів є законними та обґрунтованими. За таких обставин, з огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини, суд вважає вірним змінити розмір аліментів, встановлений судовим наказом Подільського районного суду міста Києва № 758/15572/24 від 18.12.2024, та в подальшому стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та достойного рівня її матеріального забезпечення. На підставі викладеного,

Outcome: partial