Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області звернулося з позовом до суду до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.02.2023 о 10 год 46 хв [PERSON] , перебуваючи на землях комунальної власності Дунаєвецької територіальної громади в с.Січинці неподалік трансформаторної підстанції без дозвільних документів здійснив незаконну порубку зелених насаджень 3 дерев породи слива, чим заподіяв чим заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 2 663 грн. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 10.03.2023 №19/02/01 [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.153 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Ш [PERSON] сплатив штраф через органи ДВС, заперечень щодо правопорушення не мав. За таких обставин, шкода, завдана навколишньому природному середовищу неправомірними діями [PERSON] в розмірі 2 663 грн не відшкодована. У зв`язку із чим, позивач просить стягнути з [PERSON] шкоду, завдану навколишньому природному середовищу в розмірі 2 663 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницькоїобласті від 08.01.2026 прийнято до провадження та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області Ступка Г.М. в судове засідання не з`явилася, повідомлялась про час та місце розгляду справи. Надіслала клопотання про розгляд справи без участі представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відзив не подав, будь-яких заяв до суду не направляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно з протоколом прийняття заяви по кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.01.2023, [PERSON] звернулася із заявою до Відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області з приводу того, що [PERSON] зрізав дерева біля електротрансформатора та електроопори в с. Січинці Дунаєвецької ТГ. [PERSON] надав письмове пояснення від 27.01.2023 в якому зазначає, що 27.01.2023 близько 09:00 год запросив своїх товаришів допомогти йому зрізати три дерева породи сливи, які знаходяться на його земельній ділянці, на кій розташований трансформатор РЕС. Дану вирізку дерев здійснював у зв`язку з тим, що вони мали захворювання та їх коріння були на його земельній ділянці. 28.02.2023 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області складено протокол №009478 відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.153 КУпАП та повідомлено про розгляд справи. Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області Тройчука Р.В. № 19/02/01 від 10.03.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.153 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. У постанові зазначено, що [PERSON] , перебуваючи на землях комунальної власності Дунаєвецької територіальної громади в с. Січинці неподалік трансформаторної підстанції без дозвільних документів здійснив незаконну порубку зелених насаджень 3 дерев породи слива, чим заподіяв чим заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 2 663 грн. Вказана постанова набрала законної сили 20.03.2023. Штраф відповідачем добровільно сплачено згідно з постановою про закриття виконавчого провадження. [PERSON] направлено лист (претензію) за №697/07 від 25.03.2023 про необхідність відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу порубкою дерев у розмірі 2 663 грн. Розрахунок розміру шкоди, завданої діями [PERSON] , проведений згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міста та інших населених пунктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1789 від 28 грудня 2001 року. Загальна сума збитків становить 2 663 грн, що підтверджується даними розрахунку. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Згідно з ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Порушення лісового законодавства відповідно до ст.105 ЛК України тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев та чагарників. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно зі ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно зі ст.142 Конституції України природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Статтею 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ч.1 ст.166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України). Як вбачається із п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковими для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Розрахунок суми спричиненої шкоди виконаний у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», з урахуванням затвердженого цією постановою Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами. Таким чином, Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області доведено протиправність поведінки [PERSON] , наявність шкоди у вигляді незаконної порубки дерев (зелених насаджень) [PERSON] та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача шкоди. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved