Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

19 січня 2026 року адвокат Кравчук В.М. в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування, та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на частку земельної ділянки кадастровий номер 6824288600:03:018:0011, площею 2,4891 га, що розташована на території Хмельницької області Хмельницького району Староостропільської територіальної громади та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на частку земельної ділянки кадастровий номер 6824288600:03:018:0011, площею 2,4891 га, що розташована на території Хмельницької області Хмельницького району Староостропільської територіальної громади. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що [PERSON] та [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] звернулися до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення їх спадкових прав за заповітом, однак їм було відмовлено в оформлені спадкових прав, та повідомлено, що неможливо видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки кадастровий номер 6824288600:03:018:0011, у зв`язку із тим що існує розбіжність у площі земельної ділянки вказаної у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХМ №044184 від 30.06.2006 року та у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0001434642025 сформовану 16.07.2025 року, та неможливо дотриматись вимог ст.49 ЗУ «Про нотаріат». Тому [PERSON] та [PERSON] змушені звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. 20 січня 2026 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області відкрито загальне позовне провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 лютого 2026 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивачі в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомили. Представник позивача - адвокат Кравчук В.М., в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак подав заяву, якою просить розгляд справи здійснити без участі позивачів та їх представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Староостропільська сільська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Судом встановлено, що [INFO] в с.Старий Остропіль, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., померла мати позивачів [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом від 10.08.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №55, згідно якого [PERSON] [INFO] , на випадок своєї смерті, все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках. Згідно довідки Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №304 від 25.07.2024 року, судом встановлено, що [PERSON] станом на день смерті - [INFO] , була зареєстрована та проживала одна за адресою [ADDRESS] . До складу спадного майна, в тому ж числі, увійшло право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6824288600:03:018:0011, що розташована на території Хмельницької області Хмельницького району Староостропільської територіальної громади та належала покійній [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №044184 від 30.06.2006 року. [PERSON] та [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , звернулися до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення їх спадкових прав за заповітом від 10.08.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №55. Однак, згідно відповіді на звернення №1/02-14 та №2/02-14 від 06.01.2026 року, державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т., було повідомлено, про відсутність можливості оформлення її спадкових прав за заповітом по частку земельної ділянки кадастровий номер 6824288600:03:018:0011, у зв`язку із тим що існує розбіжність у площі земельної ділянки вказаної у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ХМ №044184 від 30.06.2006 року та у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0001434642025 сформовану 16.07.2025 року, та неможливо дотриматись вимог ст.49 ЗУ «Про нотаріат». Судом встановлено, що згідно інформації зазначеній у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0001434642025 від 16.07.2025 року, який є офіційним документом, що підтверджує кадастрові дані про земельну ділянку, земельна ділянку з кадастровим номером 6824288600:03:018:0011, що розташована на території Хмельницької області Старокостянтинівського району Староостропільської сільської ради, належить [PERSON] та має площу 2,4891 га. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 044184 від 30.06.2006 року, наявного в матеріалах справи судом встановлено, що земельна ділянку з кадастровим номером 6824288600:03:018:0011, що розташована на території Староостропільської сільської ради, належить [PERSON] та має площу 2,43 га. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються копіями: спадкової справи №373/2024 заведеної 07 серпня 2024 року до майна покійної 29.03.2024 року [PERSON] ; копією заповіту від 10.08.2015 року зареєстрованого у реєстрі за №55; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 01.04.2024 року; копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №044184 від 30.06.2006 року; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0001434642025 від 16.07.2025 року. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що позивачі є єдиними спадкоємцями по заповіту від 10.08.2015 року зареєстрованого в реєстрі за №55, щодо спірного майна та після смерті спадкодавця вчинили усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від них причин у видачі такого їм було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved