Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Адвокат Омелай Д.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В котрій прохав: винести ухвалу, якою прийняти та відкрити провадження за позовною заявою адвоката Омелай Д.В. в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; винести ухвалу, якою встановити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження; винести рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 27.07.2018, актовий запис № 48, згідно Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . В котрій зазначено, що 27.07.2018 виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 48, на підставі чого 27.07.2018 виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області було видано Свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . Спільних дітей у подружжя немає та за цей період все ж таки спільне життя подружжя не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різниця характерів, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного та довіра. На підставі чого в сім`ї неодноразово відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими і не рідними один одному людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися рік тому. З цього часу спільного господарства не ведуть, побут відсутній, проживають окремо. За таких обставин вважають, що можливості зберегти сім`ю немає, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] , тому, вважають, що у суду є всі підстави для задоволення даного позову та розірвання шлюбу. При розгляді справи, вважають, недоцільним можливість застосування судом вимог ст. 111 СК України, а саме заходу щодо примирення подружжя, у зв`язку з тим, що позивач і відповідач наразі не підтримують сімейні стосунки. Вважають примирення неможливим, тому прохають суд не застосовувати ст. 111 СК України та ч. 7 ст.240 ЦПК України при розгляді даної позовної заяви про розірвання шлюбу в даному провадженні. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 5 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 22.11.1984 №7 зі змінами, внесеними Протоколом N 11, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3. статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. 21 січня 2026 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Полтави прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №554/735/26. Здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання по суті призначено на 24.02.2026 об 13.30 годині у приміщенні Шевченківського районного суду міста Полтава. Викликано у судове засідання учасників справи : представника позивача [PERSON] , позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] до суду 24.02.2026 не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлений шляхом направлення на останню відому суду адресу судової повістки та копії ухвали про відкриття провадження, до суду поштою повернуто конверт з відміткою, що одержувач відсутній за вказаною адресою. Представник позивача [PERSON] за ордером адвокат Омелай Д.В. до суду 24.02.2026 не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлений шляхом отримання судової повістки та ухвали про відкриття провадження в електронному вигляді в електронний кабінет учасника. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, зазначивши, що подану позовну заяву підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду 24.02.2026 не з`явилась, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена шляхом отримання на пошті 10.02.2026 судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками. Надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що підтверджує всі обставини справи, можливості зберегти сім`ю немає, так як у нас відсутній спільний побут, спільне господарство та подальше спільне життя неможливе. Тому, проти задоволення позову не заперечую та бажає розірвати шлюб із позивачем, укладений 27.07.2018 на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.07.2018, актовий запис №48. Прохала суд розглядати справу без її участі. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Відзив на позовну заяву не надано. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справичи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що сторони з 27 липня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №48, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстроване та видане виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, 27 липня 2018 року. Від шлюбу дітей не мають. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що слідує зі змісту ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як слідує із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що примирення між сторонами є неможливим, а подальше спільне життя недоцільним. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що аналіз наведених обставин справи вказує на не можливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу, через що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судовий збір у справі сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду складає 1 331 грн. 20 коп. Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне 50 відсотків судового збору, тобто 665,60 грн., компенсувати за рахунок державного бюджету. Решта 50 відсотків судового збору у сумі 665,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved