Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

2 лютого 2026 року представник позивача через електронний кабінет звернувся до суду з позовом та просив встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері право на земельну частку (пай) розміром 3,58 умовних кадастрових гектарів, яке належало померлій на підставі сертифікату серії СМ №0129955. Мотивує вимоги тим, що [INFO] в с. Саї померла мати заявника [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та домоволодіння. Нещодавно від працівників Саївського старостинського округу дізнався про наявність у матері земельної ділянки. Він, як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріуса за оформленням спадкових прав, але виявилось, що оформити належним чином право на спадщину на це майно він не може, оскільки немає належних доказів, що свідчили б про фактичне прийняття ним спадщини після смерті матері та відсутність оригіналу сертифікату на ім`я матері. Ухвалою суду від 3 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Маківський В.В. в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання про те, що [PERSON] після смерті матері доглядав за домоволодінням, яке належало матері, а потім приблизно в кінці 90-х початку 2000 років продав будинок родині доньки свідка. Оформлення договору відбулось у сільській раді, нотаріально договір не посвідчувався. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, судом встановлені такі фактичні обставини. [PERSON] народився [INFO] , його батьками згідно із свідоцтвом про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Із копії сертифікату на право на земельну часту (пай) серії СМ №0129955 вбачається, що [PERSON] , яка проживала в с. Саї Липоводолинського району Сумської області, як члену КСП ім. Шевченка належить право на земельну частку (пай) розміром 3,58 га, яка перебуває у колективній власності (а.с. 13). [INFO] в с. Саї Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 14). Згідно із довідкою №14-05/21 від 28 січня 2026 року, виданою Саївським старостинським округом [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] з 15 березня 1979 року до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] сама (а.с. 15). [INFO] в с. Василівка Лебединського району Сумської області померла [PERSON] сестра позивача (а.с. 11). [INFO] в м. Харків померла [PERSON] сестра позивача (а.с. 12). 15 грудня 2025 року державним нотаріусом Липоводолинської державної нотаріальної контори Сумської області Мельником В.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з неприйняттям ним спадщини після смерті матері (а.с. 16). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою №31/01-16 від 5 лютого 2026 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає (а.с. 30). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 524 чинного станом на 10 лютого 1993 року (день смерті [PERSON] ) Цивільного кодексу УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, зокрема, наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього, вчинення дій по управлінню та володінню спадковим майном. Згідно правового висновку викладеного у постанові ВС від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого, самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживати разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанову ВС від 3 березня 2021 року у справі № 747/467/18, що під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, необхідно розуміти різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Таким чином, аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи покази свідка, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявником юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті його матері [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком. При вирішені позовної вимоги щодо визнання права на земельну частку (пай) справи суд бере до уваги наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності померлій [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ №0129955 на право на земельну частку (пай), який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №778 від 26 листопада 1996 року, оригінал якого втрачено, видача копії є неможливою. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на земельну частку, що належало померлій. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved