Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Представник АТ «СЕНС БАНК» за довіреністю Михайлова Ю.В. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 178 755 грн. 54 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. 05.10.2021 року [PERSON] (далі Позичальник, Відповідач) шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа-Банк» (далі Банк, Позивач) укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі Угода), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та Банком. 05.10.2021 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05.10.2021 року. Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими Відповідач активно користувався, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 178 755,54 грн. (детальний розрахунок заборгованості додається), з яких: 104 449,94 грн. прострочене тіло, 34 912,88 грн. відсотки за користування кредитом, 38 017,21 грн. тіло кредиту, 1 375,51 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість), що й стало підставою для звернення позивача до суду. 27 березня 2025 року ухвалою судді Тарутинського районного суду Одеської області прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 28.04.2025 року від відповідача надійшов відзив. В обґрунтування вказав, що 05.10.2021 року ним було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії з АТ "Альфа-Банк". Відповідно до паспорту споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною договору кредитування, строк кредитування 12 (дванадцять) місяців з можливістю пролонгації дії відновлюваної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору. Сума кредиту мною була отримана у розмірі 83,500 гривень ( вісімдесят три тисячі п`ятсот) Позивач не зважаючи на закінчення строку кредитування, а саме 12 місяців, нароховував відсотки по кредиту, на неоноразове звернення до банку з приводу неправильного нарахування відсотків жодної реакції не надійшло. Вважає суму нарахування боргу завищеною, та не обгрунтованою. Прошу врахувати суму використаного кредиту та суму відсотків за час дії кредитного договору, а саме за 12 місяців відповідно до розрахунку банку це сума в 108336грн ( сто вісім тисяч триста тридцять шість). «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України 2003 року доповнено пунктами 18 і 19 згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевикладене вважаю не обгрунтованою вимогу Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про стягнення 178755,54грн, враховуючи нарахування позивачем витрат на розрахунково-кассовеьобслуговування основної картки, проценти за овердрафт. Також в позовній заяві міститься пункт про стягнення з [PERSON] на користь АТ "СЕНС БАНК" 14632.30 грн витрат на професійну правничу допомогу, в матеріалах справи відсутні докази вказаних витрат. Постанова ВП ВС від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18 Згідно із частиною другою статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідач вивчивши матеріали справи жодних витрат та розрахунків витрат пов`язаних з адвокатом Михайловою Юлією Вікторіною позивач не надав, а договір що міститься в матеріалах справи належить до договірних відносин з Адвокатським об`єднанням "СмартЛекс". Просить відмовити в задоволенні позовних вимог усправі №514/413/25 за цивільним позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення коштів по розрахунку .Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», та стягнути кошти в межах дії кредитного договору, а саме 12 місяців. Відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу. 30.04.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив від представника позивача. . В обґрунтування вказала, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 Цивільного кодексу України). Шляхом підписання оферти Відповідачем і подальшим її акцептуванням банком 05.10.2021 року було фактично Договором приєднання Відповідача до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк", що згідно тексту оферти і акцепту і є "Договором", зміст якого є загальнодоступним і загальновідомим і був опублікований на сайті АТ "Альфа-Банк" за посиланням: www.alfabank.ua, про що зазначено в розділі V та VI, як оферти так і акцепту. В розділі V "Інші умови" оферти від 05.10.2021 року прямо визначено: " Всі відносини між мною та Банком, що не врегульовані Угодою, пропоную врегулювати Договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування Кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов- зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту; Договору, додатково до тих, що вказані в Угоді, і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку: www.alfabank.ua. Відповідно до розділу 1 Додатку №4 до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», відкриття Рахунку і отримання кредиту в вигляді Відновлювальної кредитної лінії здійснюється на підставі Договору, цього Додатку №4, а також укладеної між Сторонами на підставі Договору та цього Додатку №4 Угоди. Угода між Клієнтом та Банком укладається в порядку передбаченому Договором та з урахуванням умов цього Додатку № 4. Кожна Угода обов`язково містить суму кредиту, строк надання кредиту, тип кредиту, м ету кредиту, розмір процентів, що встановлюються за користування коштами Відновлювальної кредитної лінії, комісійних винагород (у випадку їх наявності), необхідність укладення договорів щодо супровідних послуг, а також інші умови погоджені Сторонами та передбачені вимогами діючого законодавства України. 21 липня 2023 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову "Про участь держави у виведенні системно важливого банку з ринку" щодо участі держави в особі Міністерства фінансів України у виведенні з ринку системно важливого банку АТ "СЕНС БАНК", що дасть змогу забезпечити подальшу стабільну роботу банку, захист інтересів вкладників й інших кредиторів банку, у зв`язку із застосуванням до власників істотної участі у банку санкцій, та запобігти негативним наслідкам на фінансовому ринку. 22 липня 2023 року Міністерство фінансів України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб уклали договір купівлі-продажу 100% акцій АТ «Сенс Банк». АТ «Сенс Банк» перейшов у власність держави. У зв`язку зі зміною найменування і націоналізацією АТ «Сенс Банк» його офіційним сайтом є www.sensebank.ua. Так, редакція Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Сенс Банк" чинна на момент укладення Угоди між Відповідачем і Банком (діяла з 01.10.2021 по 30.11.2021 року) розміщено за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi ta-umovi (копія додається). Відповідно даним Договором і регулюються всі відносини і питання між Відповідачем і банком, які не врегульовано офертою та акцептом (в тому числі і Додаток №4 до Договору "Кредитні картки фізичних осіб"). Відповідач у Відзиві запевняє, що строк кредитування становить 12 (дванадцять) місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору та не має право нараховувати відсотки по кредиту після закінчення даного строку. Відповідно до розділу 2 оферти (Умови обслуговування Кредитної картки), строк дії міжнародної платіжної карти MasterCard Debit World - 5 (п`ять) років з моменту випуску. Відповідно до розділу 1, частини 3, п. 3.4. п.п. 3.4.2. Додатку №4 до Договору "Кредитні картки фізичних осіб", строк користування лімітом Кредитної лінії 365 днів, з моменту отримання Клієнтом права використання коштів Відновлювальної кредитної лінії з можливістю пролонгації дії Відновлювальної кредитної лінії (за умови прийняття Банком рішення про пролонгацію). Розділом 10 Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Сенс Банк" (який діяв з 01.10.2021 по 30.11.2021 року), визначено: Цей Договір вважається укладеним з моменту його акцептування Клієнтом і діє протягом невизначеного терміну (ч. 10.1.). Договір вважається припиненим (припиняє свою дію) через 36 (тридцять шість) місяців з дня, наступного за днем виконання Клієнтом усіх зобов`язань, передбачених Договором та настання наступних обставин: - закінчення строку дії всіх Карток, виданих згідно цього Договору та закриття Рахунку / закінчення строку дії всіх інших рахунків Клієнта, відкритих в установі Банку на умовах цього Договору (за наявності); та/або - закінчення строку дії/повне виконання всіх додаткових договорів та/або правочинів про використання Продуктів Банку, що були укладені/ вчинені Сторонами в межах цього Договору. Отже, відповідно до умов Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Сенс Банк", Додатку №4 до Договору "Кредитні картки фізичних осіб" договір припиняє свою дію через 36 місяців після виконанням клієнтом усіх зобов`язань передбачених договором, та з закінченням строку дії усіх карток, та інших рахунків клієнта. Рішення про пролонгацію приймається Банком. В силу ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Розділом 3 Оферти та Акцепту, та розділом 3 паспорту споживчого кредиту встановлено процентну ставку за користування Кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття готівки пропоную встановити у розмірі 35,99%. Відповідно до розділу 1, частини 3, п. 3.4. п.п. 3.4.7. Додатку №4 до Договору "Кредитні картки фізичних осіб", відсотки за користування коштами Відновлювальної кредитної лінії нараховуються Банком у валюті кредиту гривні виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. А тому у позивача є всі правові підстави нараховувати передбачені договором проценти до повного виконанням зобов`язань. Відповідно до позовних вимог, позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 178 755,54 грн., з яких: 104 449,94 грн. прострочене тіло, 34 912,88 грн. відсотки за користування кредитом, 38 017,21 грн. тіло кредиту, 1 375,51 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість). Із чого вбачається, що позивачем не здійснювалося нарахування пені та до предмету позову вона не входить. Щодо річних процентів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). АТ «Сенс Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 178 755,54 грн., з яких: 104 449,94 грн. прострочене тіло, 34 912,88 грн. відсотки за користування кредитом, 38 017,21 грн. тіло кредиту, 1 375,51 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість). Банк не заявляв вимогу про стягнення з позичальника неустойки за прострочення виконання зобов`язань та нарахувань за ст. 625 ЦК України (річні та інфляційні) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, які є відповідальністю боржника за порушення зобов`язання. Відповідно посилання відповідача на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі №912/1120/16 щодо неможливості застосування одночасно частини першої статті 1048 ЦК України і частини другої статті 625 ЦК України є безпідставними. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вимоги банку стосуються стягнення з відповідача як позичальника безпосередньо наданих кредитних коштів та процентів за користування цими коштами, однак, звільнення позичальника від виконання своїх зобов`язань з повернення споживчого кредиту та сплати процентів за користування ним або відтермінування таких платежів вказаними нормами не передбачено. Що стосується нарахування позивачем витрат на розрахунково касове обслуговування, то позивачем не заявлено до стягнення комісії РКО ( заборгованість на кінець періоду становить 0,00 грн.). Відповідно до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Сенс Банк" (який діяв з 01.10.2021 по 30.11.2021 року), несанкціонована кредитна заборгованість заборгованість Клієнта перед Банком, що не була обумовлена відповідним Договором і не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення, яка виникає внаслідок перевищення Клієнтом суми Ліміту короткострокового кредиту (ліміту Відновлювальної кредитної лінії) без узгодження з Банком. Пунктом 3.4.10.Розділу 1 Додатку №4 до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк» передбачено, що у разі перевищення Клієнтом встановленого Договором ліміту Відновлювальної кредитної лінії, на сум у перевищення (Несанкціонованої кредитної заборгованості) нараховуються відсотки та сплачується неустойка у відповідності з Тарифами, які є невід`ємною частиною Договору. У подальшому для розрахунку чергової суми ОМП, в тому числі для повернення Несанкціонованої кредитної заборгованості, застосовуються правила визначені п.3.4.9. Розділу І цього Додатку №4. З Розрахунку заборгованості та Виписки по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 05.10.2021р. по 17.04.2024 р. чітко вбачається, що відповідачем було допущено перевищення ліміту, у зв`язку з чим виникла несанкціонована заборгованість у розмірі 1375.51 грн. Просить суд задовольнити позовну заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. 10.12.2025 року від відповідача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких, зазначив, що відповідно до матеріалів наданих позивачем у справі, а саме копії паспорту споживчого кредиту від 05.10.2021 року вбачається що [PERSON] отримав наступні умови кредитування а саме ліміт кредиту 83500,00 гривень строком на 12 місяців. СЕНС-БАНК незважаючи на строки кредитування після сплину строку кредитування продовжив нараховувати відсотки за кредитним договором. З розрахунку заборгованості за кредитом наданим позивачем вбачається, що станом на 05.10.2022 року, на момент закінчення строку кредиту, сума заборгованості з усіма нарахуваннями складає 106338.00 гривень, сплачено за поточний період 20956.75 гривень. Всі інші нарахування були поза межами дії кредитного договору. 08.01.2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшли від представника позивача додаткові пояснення відповідно до яких вважають, що відповідно до погоджених умов договору сторонами, Банк має право протягом строку дії Відновлювальної кредитної лінії змінити строк дії Відновлювальної кредитної лінії, продовжити строк дії Відновлювальної кредитної лінії або припинити строк дії Відновлювальної кредитної лінії згідно з умовами Договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Заперечує проти задоволення позовних вимог. Просить врахувати його позицію викладену у відзові на позовну заяву. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку. Судом встановлено, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. 05.10.2021 року [PERSON] (далі Позичальник, Відповідач) шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа-Банк» (далі Банк, Позивач) укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі Угода), яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та Банком. 05.10.2021 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05.10.2021 року. Згідно із ст. 3 Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Документи були підписані Позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «6255» шляхом направлення 05.10.2021 року на номер 38(067)9364761 (що підтверджується довідкою про ідентифікацією, яка додається). Таким чином, 05.10.2021 року між Банком та Відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії із наступними основними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту «RED», мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн; процентна ставка 35,99 % річних; тип процентної ставки фіксована; тип картки MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Власним підписом Позичальник підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування; а також, що він отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором. З розрахунку наданого позивачем вбачається, що станом на 17.04.2024 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 178 755,54 гривень: з яких: 104 449,94 грн. прострочене тіло, 34 912,88 грн. відсотки за користування кредитом, 38 017,21 грн. тіло кредиту, 1 375,51 грн. овердрафт (несанкціонована заборгованість). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1055 ЦК України, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З урахуванням досліджених обставин справи, зокрема щодо неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, суд вважає вимоги позивача є обґрунтованими. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також ним не було спростовано вищезазначених обставин, на які позивач посилається як на підставу позову, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен надати докази разом із позовною заявою. Докази повинні бути належними, допустими та достовірними, що регламентує ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, тобто докази повинні містити інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідач, заперечуючи позовні вимоги та не погоджуючись з розрахунками, наданими банком своїх доказів та контррозрахунків не надав. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та судового збору, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1, п. п. 1 - 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача з відповідача 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 14 632 грн. 30 коп. До суду надано договір по надання послуг № 1006 від 28 січня 2025 року, та надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін при заочному розгляді на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу з у рахуванням пропорційності до розміру позовних вимог, у сумі 5000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Outcome: approved