Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

У грудні 2025 року представник АТ «ПУМБ» - Донцова Є.О. звернулася до суду з цим позовом, до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 51820,03 грн та понесені судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 13 жовтня 2020 року було укладено кредитний договір № 2001707846601 за яким позичальнику надано кредит на суму 3000,00 грн, який пізніше було збільшено до 49000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 17 серпня 2025 року складає 51820,03 грн, з яких: 46060,77 грн - заборгованість за кредитом; 5759,26 грн - заборгованість за процентами. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору станом на 17 серпня 2025 року складає 51820,03 грн. Позивачем направлялась письмова вимога відповідачу про необхідність погашення заборгованості, проте у наданий строк заборгованість погашена не була. Враховуючи вищевикладене банк за захистом своїх прав вимушений звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 51820,03 грн та судові витрати по справі у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. Станом на 23 лютого 2026 року відзив на позов від відповідача [PERSON] до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі остання була належним чином повідомлена. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 13 жовтня 2020 року було укладено кредитний договір № 2001707846601 за яким позичальнику надано кредит на суму 3000,00 грн, який пізніше було збільшено до 49000 грн (а.с.9). Як встановлено із розрахунків заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача [PERSON] станом на 17 серпня 2025 року по кредитному договору № 2001707846601 від 13 жовтня 2020 року складає 51820,03 грн, з яких: 46060,77 грн - заборгованість за кредитом; 5759,26 грн - заборгованість за процентами (а.с.21). Клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойки, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (п. 5.1.7. Публічної пропозиції). Банк виконав взяті на себе зобов`язання за Договорами та надав [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується випискою/особовим рахунком та довідкою про збільшення кредитного ліміту. Відповідно до п. 4.2.10 Публічної пропозиції, банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань клієнта за договором у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта своїх зобов`язань у випадках та порядку передбаченому договором або при невиконанні клієнтом інших зобов`язань перед банком за іншими договорами. Як встановлено з матеріалів справи позивачем було надіслано відповідачу письмова вимога про погашення заборгованості від 20 серпня 2025 року, яка нею виконанна не була (а.с.18). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між АТ «ПУМБ» та [PERSON] є зобов`язальними і регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. ст. 599, 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як видно зі змісту ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до ст. 1048 ЦК України. В судовому засідані доведено, що між сторонами у справі виникли договірні зобов"язання, які випливають з кредитних договорів, сторонами дотримано письмову форму укладення кредитних договорів, що відповідає вимогам ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася та сторонами було досягнуто згоди відносно всіх істотних умов даних кредитних договорів. Виходячи з вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 51820,03 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved