Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 30 вересня 2025 року позивач [PERSON] , звернувся до Покровського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до відповідачки [PERSON] , згідно вимог якого просив визнати його батьком її дитини, сина [PERSON] , [INFO] , і внести відповідні зміни до актового запису про його народження, зобов`язавши Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління міністерства юстиції України внести зазначені зміни до актового запису про народження та видати нове свідоцтво про народження дитини з внесеними даними про батька. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він є біологічним батьком малолітнього [PERSON] та що від спільних відносин із відповідачкою [PERSON] у них народився син - [PERSON] . На момент народження дитини шлюб між сторонами зареєстрований не був, у зв`язку з чим запис про батька дитини в актовому записі про народження здійснено відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України - зі слів матері. Позивач зазначив, що встановлення юридичного факту батьківства відповідає найкращим інтересам дитини, забезпечить їй право знати свого батька та реалізувати пов`язані з цим особисті й майнові права, зокрема право на спадкування, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі. 08 грудня 2025 року за ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження; Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, проте через свого представника - адвоката Сомова А. Е. - подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, проти їх задоволення не заперечувала та просила ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Третя особа, без самостійних вимог, Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління міністерства юстиції України, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надали заяву про залучення в якості заінтересованої особи відповідного відділу актів цивільного стану, що склав актовий запис про народження дитини. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00056603899 від 18 лютого 2026 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, складений актовий запис про народження №495 від 06 серпня 2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по міті Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про народження дитини [PERSON] , дата народження [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , у графі «Підстава запису відомостей про батька» зазначено: заява матері від 06 серпня 2014 року. Державна реєстрація народження проведена Відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Норми права застосовані судом. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Мотиви та висновки суду. Положеннями ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.3.4 статті 200 ЦПК України, зарезультатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України, встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із п. 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року за №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до абз. 9 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану. Пунктом 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За змістом положень ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, якщо за результатами підготовчого провадження відповідач визнає позов, то суд, якщо визнання відповідачем такого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, ухвалює рішення про задоволення позову. Під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що відповідачка повністю визнала пред`явлений до неї позов та підтвердила, що позивач є батьком її сина - [PERSON] , [INFO] , не заперечувала проти встановлення батьківства у судовому порядку. Визнання відповідачкою позову є добровільним, не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині зобов`язання Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження. Відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, внесення змін до актового запису здійснюється органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, без необхідності окремого зобов`язання такого органу судом. Саме рішення суду про встановлення батьківства є достатньою та самостійною правовою підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Отже, обраний позивачем спосіб захисту у цій частині є надмірним, оскільки виконання рішення суду покладається на відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану в силу закону, а тому відсутні правові підстави для додаткового зобов`язання такого органу вчиняти зазначені дії. Позивач питання про розподіл судових витрат не порушував, у зв`язку з чим суд не вирішує питання їх розподілу між сторонами, а понесені позивачем витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: partial