Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини в якій просить припинити стягнення з 26 травня 2025 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , що здійснюється на підставі рішення Кременецького районного суду від 20 грудня 2023 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2023 року стягнуто з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. До травня 2025 року їхній син проживав з відповідачем у с.Старий Тараж Кременецького району Тернопільської області. Позивач справно сплачував аліменти на утримання дитини. Окрім цього, [PERSON] допомагав одягом та продуктами. Однак, [PERSON] з травня 2025 року не виконує своїх обов`язків по вихованню та утриманню сина. Зокрема, не дбає про його харчування та одяг, не цікавиться його навчанням, жодних коштів на його утримання не надає, веде аморальний спосіб життя. Така її поведінка змусила позивача забрати сина в м.Почаїв. Син постійно проживає з сім`єю позивача, всі витрати по його утриманню несе батько одноосібно. Вважає, що оскільки позивач несе всі витрати на утримання сина, [PERSON] , який постійно проживає з ним, а тому повинен бути звільнений від сплати аліментів. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 16.12.2025 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву згідно якого зазначила, що позивач не надав суду доказів та підтвердження того, що їхній спільний син перебуває на його повному утриманні. [PERSON] проживає та навчається в Новосільській спеціальній школі Тернопільської області та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Відстань між м.Почаїв та с.Новосілки Тернопільської області складає близько 100 км, що виключає можливість його щоденного проживання разом із позивачем [PERSON] . У вихідні дні син проживає з матір`ю, а потім повертається до навчального закладу. Крім цього, у позивача наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.12.2025 становить 76 590,09 грн. Вказані обставини підтверджують той факт, що позивач з 2023 року ухиляється від утримання малолітнього сина [PERSON] та ніякої участі в його забезпеченні не приймає. В судовому засіданні представник позивача адвокат Булава О.П. заявлені вимоги підтримав з підстав наведених у позові та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] заперечила щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на мотиви викладені у відзиві на позовну заяву. Пояснила, що вона здійснює догляд за сином, який проживає з нею. Під час навчання він проживає в навчальному закладі, з якого вона його забирає до себе на вихідні. [PERSON] відвідує батька та літом проживав разом з ним, бо дитина хоче тата теж. Аліменти позивач не платить. Тато до нього не дзвонить, не дарує подарунки ні на [PERSON] , ні на день народження. Представник Кременецького міськрайонного відділу ДВС в судове засідання не з`явився, однак про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. 16 червня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, який 20 грудня 2023 року був розірваний, що підтверджується рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 20.12.2023 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.09.2025. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2023 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно акту обстеження від 20.08.2025 року домогосподарства за адресою [ADDRESS] встановлено, що у даному помешканні проживає без реєстрації внук [PERSON] - [PERSON] з 26 травня 2025 року. Згідно довідки №474 від 10.12.2025, виданої Новосільською спеціальною школою Тернопільської обласної ради, [PERSON] , [INFO] дійсно навчається в даному закладі і знаходиться на неповному державному забезпеченні. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа Кременецького районного суду №601/2623/23, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.12.2025 становить 76 590,09 грн. Сплата була здійснена 1 раз у вересні 2025 року в сумі 4190,33 грн. Згідно акту обстеження від 10.12.2025 року домогосподарства за адресою [ADDRESS] встановлено, що у даному помешканні проживає без реєстрації внук [PERSON] - [PERSON] щомісячно на протязі тижня за дозволом навчального закладу (с.Нове Село). Згідно інформації наданої Новосільською спеціальною школою ТОР від 05.02.2026, учень [PERSON] , [INFO] навчається у Новосільській спеціальній школі ТОР у 5-му класі на неповному державному утриманні. Навчанням хлопчика цікавиться переважно мати [PERSON] , вона привозить та забирає сина зі школи. Дзвонить до вчителів, вихователів та цікавиться навчанням сина. За період навчання [PERSON] у школі батько його не приводив. Бабуся неодноразово телефонувала і цікавилась [PERSON] . Кошти переважно були від мами. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її внук літом 2025 року проживав у [ADDRESS] . Витрати на дитину ціле літо ніс тато. Мама не цікавилась. На зимових канікулах дитина проживала з мамою і тиждень в них. В інший період був у школі. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України 27.02.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] навчається у Новосільській спеціальній школі ТОР у 5-му класі на неповному державному утриманні. Навчанням хлопчика цікавиться мама [PERSON] , вона привозить та забирає сина зі школи. За період навчання дитини у школі батько його не приводив. Кошти переважно були від мами. Крім того, аліменти належним чином не сплачуються, сплата аліментів була здійснена лише 1 раз, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідач не використовує кошти (аліменти) на утримання дитини. Також судом встановлено, що неповнолітній син сторін проживає з матір`ю. У період навчання дитина проживає у начальному закладі. На вихідних з відповідачем. Періодичне (тимчасове) проживання дитини з батьком не є підставою для припинення стягнення аліментів. Доказів того, що позивач повністю утримує сина, суду також не надано, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, необхідно стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 1112,20 гривень.

Outcome: approved