Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з права на земельну частку (пай) загальним розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0104549, виданого Лохвицькою РДА 18.09.1996 року, яка розташована на території Сенчанської сільської ради колишнього Лохвицького (нині - Миргородського) району Полтавської області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] були визнані дружина [PERSON] та син [PERSON] по 1/2 права на земельну частку (пай). [INFO] дружина [PERSON] померла, яка прийняла спадщину (1/2 частку), але не встигла оформити своїх спадкових прав. 04.06.2015 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину НАН 924632 після смерті [PERSON] . Спадкоємцями після померлої визначені у свідоцтві син - [PERSON] - на 1/2 частку, та внук - [PERSON] на 1/2 частку. 10.07.2014 року секретарем виконавчого комітету Сенчанської сільської ради Лохвицького району був посвідчений заповіт [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 67, який був складений на користь [PERSON] , в якому зазначалось, що все майно на випадок смерті переходить до [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. 04.06.2015 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної конторі було видане свідоцтво про право на спадщину НАН 924635 після смері [PERSON] на користь [PERSON] . Після отримання свідоцтв про право на спадщину власниками права на земельну частку (пай загальним розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0104549, виданого Лохвицькою РДА 18.09.1996 року, яка розташована на території Сенчанської сільської раді колишнього Лохвицького (нині - Миргородського) району Полтавської області стали позивачі [PERSON] - 3/4 частки права та [PERSON] - на 1/4 частку права. 24.02.2016 року було прийняте Розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації № 51 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) власникам земельної частки (паю)», відповідно до якого позивачам передали у часткову приватну власність земельну ділянку розміром 3,2956 га з кадастровим номером 5322686600:00:007:0443 . 02.03.2016 року позивачами була проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно - земельну ділянку розміром 3,2956 га, із яких 3/4 площі належить на праві власності [PERSON] і 1/4 - [PERSON] . Для ефективного ведення господарства та визначення конкретного об`єкту права власності позивачі вирішили поділити успадковану земельну ділянку на двох в розмірах, визначених у свідоцтві про право на спадщину, та виділити поділені земельні ділянки в натурі (на місцевості). ТОВ-землевпорядна організація - виготовило технічну документацію про поділ земельної ділянки , подало її на розгляд місцевого відділу Держгеокадастру (за місцезнаходженням земеьної ділянки), яке реєструє новоутворені в результаті поділу земельні ділянки в Державному земельному кадастрі України. Після реєстрації нових ділянок в ДЗК, державний кадастровий реєстратор видав витяги з кадастру (ДЗК) на підтвердження проведених змін. Кожній земельній ділянці, що утворилась в результаті поділу були присвоєні нові кадастрові номери, які зазначені у відповідних витягах з ДЗК: 5322686600:00:007:0618 на площу 2,4717 га (власність [PERSON] ) та 5322686600:00:007:0619 на площу 0,8239 га (власність [PERSON] ), а запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки 5322686600:00:007:0443, яка поділилася, скасувалися і Поземельна книга на цю земельну ділянку закрилася. Після отримання витягів з ДЗК позивачі звернулись до центру надання адміністративних послуг з метою реєстрації права власності окремо на кожну новоутворену в результаті поділу земельну ділянку. Але вони отримали відмову в реєстрації права власності на ці ділянки, так як подали неповні пакети документів для реєстрації. Тому позивачі були змушені звернутися до суду, так як не мають можливості оформити своє право власності на земельну ділянку. Позивачі в судове засідання не з`явилися, але в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просить справу слухати без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з письмових матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з права на земельну частку (пай) загальним розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0104549, виданого Лохвицькою РДА 18.09.1996 року, яка розташована на території Сенчанської сільської ради колишнього Лохвицького (нині - Миргородського) району Полтавської області (а.с.12). Спадкоємцями після смерті [PERSON] були визнані дружина [PERSON] та син [PERSON] по 1/2 права на земельну частку (пай). [INFO] дружина [PERSON] померла, яка прийняла спадщину (1/2 частку), але не встигла оформити своїх спадкових прав. 04 червня 2015 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину НАН 924632 після смерті [PERSON] . Спадкоємцями після померлої визначені у свідоцтві син - [PERSON] - на 1/2 частку, та внук - [PERSON] на 1/2 частку (а.с.14). 10 липня 2014 року секретарем виконавчого комітету Сенчанської сільської ради Лохвицького району був посвідчений заповіт [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 67, який був складений на користь [PERSON] , в якому зазначалось, що все майно на випадок смерті переходить до [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. 04 червня 2015 року державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної конторі було видане свідоцтво про право на спадщину НАН 924635 після смері [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.13). Після отримання свідоцтв про право на спадщину власниками права на земельну частку (пай загальним розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0104549, виданого Лохвицькою РДА 18.09.1996 року, яка розташована на території Сенчанської сільської раді колишнього Лохвицького (нині - Миргородського) району Полтавської області стали позивачі [PERSON] - 3/4 частки права та [PERSON] - на 1/4 частку права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 24 лютого 2016 року було прийняте Розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації № 51 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) власникам земельної частки (паю)», відповідно до якого позивачам передали у часткову приватну власність земельну ділянку розміром 3,2956 га з кадастровим номером 5322686600:00:007:0443 . Відповідно до Інформаційної довідки з ДРРП № 54840395 від 10.03.2016 року, 02 березня 2016 року позивачами була проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно - земельну ділянку розміром 3,2956 га, із яких 3/4 площі належить на праві власності [PERSON] і 1/4 - [PERSON] (а.с.15). Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до положень ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Частинами 1, 3 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Для ефективного ведення господарства та визначення конкретного об`єкту права власності позивачі вирішили поділити успадковану земельну ділянку на двох в розмірах, визначених у свідоцтві про право на спадщину, та виділити поділені земельні ділянки в натурі (на місцевості). ТОВ-землевпорядна організація - виготовило технічну документацію про поділ земельної ділянки, подало її на розгляд місцевого відділу Держгеокадастру (за місцезнаходженням земеьної ділянки), яке реєструє новоутворені в результаті поділу земельні ділянки в Державному земельному кадастрі України. Після реєстрації нових ділянок в ДЗК, державний кадастровий реєстратор видав витяги з кадастру (ДЗК) на підтвердження проведених змін. Кожній земельній ділянці, що утворилась в результаті поділу були присвоєні нові кадастрові номери, які зазначені у відповідних витягах з ДЗК: 5322686600:00:007:0618 на площу 2,4717 га (власність [PERSON] ) та 5322686600:00:007:0619 на площу 0,8239 га (власність [PERSON] ), а запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки 5322686600:00:007:0443, яка поділилася, скасувалися і Поземельна книга на цю земельну ділянку закрилася. Після отримання витягів з ДЗК позивачі звернулись до центру надання адміністративних послуг з метою реєстрації права власності окремо на кожну новоутворену в результаті поділу земельну ділянку. Але вони отримали відмову в реєстрації права власності на ці ділянки, так як подали неповні пакети документів для реєстрації (а.с.79,80). Позивачамине були надані для проведення реєстрації права власності на новоутворені земельні ділянв правовстановлюючі документи, а саме: договір про поділ спільного майна або договір про виділ у натурі частки із спільного майна, або відповідне рішення суду (у разі належності земельної ділянки, закінченого будівництвом об`єкта, що поділяється або частка з якого виділяється, на праві спільної власності та прийняття співвласниками рішення щодо поділу спільного майна або виділу в натурі частки із спільного майна, що має наслідком припинення права спільної власності для всіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки). Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки, позивачами надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні їх прав власності. Згідно зі ст. 5 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду: захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороне законом. Відповідно ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд визнає, що позовні вимоги позивачів є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved