Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та просить: винести рішення, яким встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON] ). Заяву мотивує тим, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та, станом на [INFO] (день смерті її матері [PERSON] ) фактично проживала і продовжує проживати без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Батьками [PERSON] є: батько - [PERSON] , який помер [INFO] та мати- [PERSON] , яка померла [INFO] . Рідний брат заявниці- [PERSON] , [INFO] , також народився у селищі Запитів Кам`янка-Бузького району Львівської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцями після її смерті за законом є її діти - [PERSON] (заявниця) та [PERSON] (заінтересована особа). Спадкове майно після смерті [PERSON] складається, із житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , земельних ділянок на території селища Запитів площею 3,23 га для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства; 0,0729 га для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] щі Запитів; 4, 2877 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали спадкодавцю [PERSON] , яка була тіткою [PERSON] , та частини квартири, за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 396 від 13 червня 2025 року, виданої Запитівським старостинським округом Новояричівської селищної ради, [PERSON] на дату смерті [INFO] , була зареєстрована в [ADDRESS] , а фактично проживала в [ADDRESS] ). Згідно довідки № 398 від 13 червня 2025 року, виданої Запитівським старостинським кругом Новояричівської селищної ради, заповіт від імені [PERSON] в Запитівській селищній раді та Запитівському старостинському окрузі не складався. Заявник звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Робак Лариси Андріївни із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак 29.07.2025 отримала відмову, оскільки не прийняла спадщину у встановлені строки та не проживала постійно зі спадкодавцем. Враховуючи те, що її постійне проживання з матір`ю на час смерті останньої не можливо підтвердити позасудовим шляхом, заявниця змушена звернутись до суду. Встановлення даного факту необхідно її для оформлення спадщини після смерті її матері. Ухвалою суду від 19.12.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. Заявник та представник заявника в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі та просили суд її задовольнити, посилалась на обставини які викладені у заяві про встановлення факту спільного проживання. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заявника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у своїй сукупності, доходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом установлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.01.1981 року. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.04.2018 року. Згідно довідки № 396 від 13 червня 2025 року, виданої Запитівським старостинським округом Новояричівської селищної ради, [PERSON] на дату смерті [INFO] , була зареєстрована в [ADDRESS] , а фактично проживала в [ADDRESS] ). За життя на праві спільної часткової власності [PERSON] належали: житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно серії ССВ №701220, №витягу 14335153 від 23.04.2007; земельна ділянка на території селища Запитів площею 3,23 га для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що підтверджується Сертифікатом на право приватної власності на землю серії ЛВ №099426 від 14.04.1997; земельна ділянка площею 0,0729 га для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №009447; земельна ділянка площею 4, 2877 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №041099, які належали спадкодавцю [PERSON] , яка була тіткою [PERSON] , та частина квартири, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру [NUMBER] від 26.01.1998 р. Згідно з копією будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] , [PERSON] на дату смерті була прописана за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] , [PERSON] на дату смерті була прописана за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 19.05.1994 року склала заповіт про те, що вона заповідає [PERSON] належний їй на праві особистої власності будинок з всіма господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , а також 29 грудня 2003 року склала заповіт про те, що вона заповідає [PERSON] належний їй сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 099426 . [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років в селищі Запитів Кам`янка-Бузького району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.11.2005р. Інших спадкоємців, крім [PERSON] , [PERSON] не мала. Згідно довідки № 397 від 13 червня 2025 року, виданої Запитівським старостинським округом Новояричівської селищної ради, [PERSON] , яка померла [INFO] постійно і до дня смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Разом з нею постійно і до дня її смерті була зареєстрована [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняла, але свідоцтво про право на спадщину за життя не отримала. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Робак Л.А. від 29.07.20254 за №195/01-16 [PERSON] відмовлено відкритті спадкової справи після смерті матері [PERSON] , оскільки заявниця не прийняла спадщину у встановлені строки та не проживала постійно зі спадкодавцем. [PERSON] , [INFO] , який є братом заявниці, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до нотаріальної контори не подав заяви про прийняття спадщини за законом та/або заповітом, на видачу свідоцтва про право на спадщину та отримання спадкового майна він не претендує, звертатися до суду з метою визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде, та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано іншому спадкоємцю - його сестрі, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заявою, від 15 липня 2025 року, посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л. З Акту від 24 липня 2024 року про фактичне місце проживання, засвідченого старостою Запитівсього старостинського округу Новояричівської селищної ради Ю.Федейком, який засвідчив справжність підписів гр.гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а Фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та є співвласником квартири, в якій проживає без реєстрації. [PERSON] на момент смерті матері [PERSON] дійсно проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , який є братом заявниці пояснили, що дійсно заявниця проживала разом з матір`ю до її смерті за адресою [ADDRESS] . Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже, встановлення факту проживання заявниці з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Суд вважає належно доведеним той факт, що [PERSON] , [INFO] , проживала разом із [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON] ), оскільки вказане узгоджується із дослідженими в судовому засіданні доказами. З огляду на викладене суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать можливість реалізувати майнові права на спадщину.

Outcome: approved