Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №521248-КС-001 в розмірі 100935,00 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №521248-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 03.01.2025 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту №521248-КС-001. 03.01.2025 [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №521248-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3779, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальницею у своїй анкеті в особистому кабінеті). Таким чином, 03.01.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір №521248-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). До теперішнього часу [PERSON] свої зобов`язання за Кредитним договором №521248-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором №521248-КС-001, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Позивач наголошує, що зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість за Договором №521248-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 100935,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 43900,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 43260,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦПК - 13775,00 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 100935,00 грн. та понесені судові витрати. 28.01.2026 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача,/а.с.40/. Ухвалою судді від 28.01.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 24.02.2026. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення,/а.с.41/. Дана ухвала направлялась сторонам по справі. Позивачем отримана в підсистемі «Електронний суд». Відповідачу поштова кореспонденція була направлена за встановленим місцем проживання, та отримана нею особисто 30.01.2026, /а.с.64/. 11.02.2026 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву,/а.с.43-63/. У відзиві на позовну заяву відповідач позов визнає частково, факт отримання кредитних коштів не заперечує, позовні вимоги вважає необгрунтованими у заявленому розмірі. Вказує, що заявлена позивачем до стягнення сума істотно перевищує розмір фактичного отримання кредиту, розрахунок заборгованості є завищеним, а розмір процентів та штрафних санкцій - неспівмірним наслідкам порушення зобов`язань. Зсилається на те, що у відповіді наданій [PERSON] від ТОВ «Бізнес Позика» від 13.05.2025 за вих. №876 сума заборгованості за кредитним договором №521248-КС-001 станом на 13.05.2025 становить 84253,00 грн., а у повідомленні надісланому [PERSON] на електронну адресу 20.06.2025, - сума заборгованості за кредитним договором №521248-КС-001 становить 100935,00 грн., таким чином, вважає, що це свідчить про необґрунтоване нарахування процентів та інших платежів. Просить врахувати при вирішенні позову суми сплачених нею коштів на погашення кредиту. 16.02.2026 від представника позивача Басалиги Д.М. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву та докази її отримання відповідачкою 16.02.2026,/а.с.65-76/. У відповіді на відзив представника позивача вказує, що розмір процентів, тип процентної ставкита порядок їх сплати за кредитним договором визначені умовами кредитного договору №521248-КС-001 від 03.01.2025. Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору процентна ставка за кредитом стандартна - в день 1 %, фіксована.Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. договору, починаючи з першого для користування кредитом. позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та додатку №1 до договору. Протягом строку кредитування, визначеного у договорі, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту (на залишок заборгованості за тілом кредиту), наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення кредиту. Порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до подорожчання загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. Крім цього, зазначає, що позичальник [PERSON] добровільно погодилась з умовами кредитного договору та погодилась його виконувати (що відповідає принципу свободи договору, який встановлений у статті 627 ЦК України). Заперечення на відповідь на відзив від відповідачки не надходило, строк на її подання сплив, оскільки та Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що порядок і умови надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика", дії, що передують його укладенню, визначені у Правилах надання споживчих кредитів, які затверджені наказом директора ТОВ "Бізнес Позика" від 27.11.2024 №31-ОД, та які містяться в електронних матеріалах справи. Як вказав позивач, [PERSON] при здійсненні реєстрації на сайті ТОВ "Бізнес Позика" зареєструвала свій особистий кабінет, в якому зазначила свої особисті дані, фінансовий номер телефону [NUMBER] та номер банківської картки для перерахунку коштів № [NUMBER] , що підтверджується даними відповідної анкети клієнта, за допомогою яких його було ідентифіковано в ІТС, анкета клієнта міститься в електронних матеріалах справи. Після перевірки статусу клієнта та ознайомлення його з умовами кредитування ТОВ "Бізнес Позика" запропонувало [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" на визначених у пропозиції умовах, що підтверджується пропозицією (офертою) укласти договір №521248-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03.01.2025,/а.с.26-27/. Після накладення [PERSON] акцепту на пропозицію ТОВ «Бізнес Позика»,між позивачем та відповідачем 03.01.2025 було укладено Договір №521248-КС-001 про надання кредиту,/а.с.16-25/. Відповідно до умов кредитного договору №521248-КС-001, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 50000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Строк, на який надається кредит 24 тижні. Орієнтовна загальна вартість кредиту 122862,02 грн. Стандартна процентна ставка фіксована - 1 % в день та є незмінною протягом усього строку кредиту. Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року. Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Згідно з умовами кредитного договору №521248-КС-001, сторони визначили, що стандартна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 1% процентів за кожен день користування кредитом. Процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Отже, положення кредитного договору №521248-КС-001 щодо фіксованої денної процентної ставки у розмірі 1 % відповідає вимогам чинного законодавства та не перевищує встановленого граничного розміру. Позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] ) щодо укладення електронного договору про надання кредиту №521248-КС-001 від 03.01.2025 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com, у якій чітко визначені дії клієнта, дата та час їх вчинення. Дана візуальна форма наявна в електронних матеріалах справи. Згідно із підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, докази якого містяться в електронних додатках справи, ТОВ «ПрофітГід» на підставі платіжної інструкції №b61b512d-c9cc-11ef-b90a-000c29d57ed2_1 здійснило від платника ТОВ "Бізнес Позика" 03.01.2025 о14:17 переказ коштівна суму 50000,00 грн. на картку № [NUMBER] . Призначення платежу: перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №521248-КС-001 від 03.01.2025 без ПДВ. Факт отримання кредитних коштів відповідач не заперечує. Як слідує з розрахунку заборгованості за договором №521248-КС-001 від 03.01.2025, у відповідача станом на 07.01.2026 наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 100935,00 грн., з яких 43900,00 грн. - заборгованість за кредитом, 43260,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 13775,00 грн. - заборгованість за відсотками за ст.625 ЦКУ,/а.с.12-14/. З розрахунку заборгованості вбачається, що з 03.01.2025 до 20.06.2025 (в межах строку дії договору) 07.01.2026 позичальнику нараховувалися проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1% в день від залишку неповерненої суми кредиту. Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № 521248-КС-001 від 03.01.2025 свідчить про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору та за процентною ставкою, визначеною п.2.4. договору, що свідчить про правомірність їх нарахування. Отже, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами складається із нарахованих відсотків за стандартною процентною ставкою в розмірі 1% в день від залишку неповерненої суми кредиту протягом періоду користування кредитними коштами в сумі 84000,00 грн. (50000 грн. /тіло кредиту/ х 1 % х 168 днів /строк, на який надався кредит/ = 84000 грн.), відсотків, які підлягали нарахуванню за процентною ставкою. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору про надання кредиту, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Як встановлено судом, договір про надання кредиту був підписаний [PERSON] шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-3779 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі за посиланням https://my.bizpozyka.com.,/а.с.25/. Механізм укладення електронної угоди, яким скористався позивач у взаємовідносинах із позичальником урегульовано в тому числі Законом України "Про електронну комерцію". Так, згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та &quot;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З урахуванням вказаного вище, суд установив, що 03.01.2025 відповідач підписала Договір про надання кредиту №521248-КС-001 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримала від ТОВ "Бізнес Позика" суму кредиту у загальному розмірі 50000,00 грн. на споживчі потреби, на що вказує підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, яке описане вище. У вказаному договорі визначені умови кредитування, де серед іншого обумовлений і розмір нарахованих відсотків, які нараховуються на кредит, а також визначено графік платежів, з чим [PERSON] погодилась, підписавши їх. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до довідки про стан заборгованості, станом на 07.01.2026 у відповідача наявна заборгованість перед ТОВ «Бізнес позика» у розмірі 100935,00грн., з яких 43900,00 грн. - заборгованість за кредитом, 43260,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, заборгованість за штрафами - 13775,00 грн.,/а.с.15/. При цьому з вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що 25000 грн. позивачем нараховано як проценти за ст. 625 ЦК України, а відповідачем всього сплачено 62550,00 гривень, з яких 11225,00 гривень позивачем зараховано як проценти за ст. 625 ЦК України, при цьому, 13775,00 грн. позивач просить стягнути з відповідачки у даній позовній заяві. Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зі змісту п. 7.5 кредитного договору вбачається, що у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього договору передбачають сплату комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700000% річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 ЦК України. У цьому пункті кредитного договору також зазначено, що сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту договору та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору, не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником від кредитодавця за цим договором, з урахуванням додаткових грошових коштів, одержаних позичальником від кредитодавця на підставі укладених додаткових угод до цього договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Водночас згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Враховуючи те, що кредитні відносини між сторонами виникли і діяли під час воєнного стану, на переконання суду, у позивача були відсутні правові підстави для нарахування процентів у сумі 25000,00 грн. в порядку ст. 625 ЦК України. За наведених обставин, аргументи сторони позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» штрафу в розмірі 13775,00 грн. суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому в цій частині позову слід відмовити. Крім цього, заявлена до стягнення сума заборгованості має бути зменшена на 11225,00 гривень сплачених відповідачем процентів за ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 75935,00 гривень (100935,00 гривень - 11225,00 гривень - 13775,00 гривень). Доводи відповідачки на завищений розмір процентів та необхідність їхнього зменшення є безпідставними, оскільки проценти згідно з частиною першою статі 1048 ЦК України визначаються сторонами у договорі позики (кредиту) і, відповідно, входять до основного зобов`язання за кредитним договором, а не є правовим наслідком порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2662,40 грн. підтверджено відповідним платіжним дорученням №833 від 15.01.2026,/а.с.11/. Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2002,97 грн., виходячи з розрахунку 75935,00 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2662,40 грн. (ставка судового збору) : 100935,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 2002,97 грн.), що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved