Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Рожок Л.П., звернулась до Шев-ченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до [PERSON] , Чернівецької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування та визначення часток у праві власності. В позовній заяві вказує, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] подарував сину [PERSON] 30/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Спадкоємцями майна є його сини, [PERSON] , [PERSON] , а також його дружина [PERSON] , кожному з яких було виділено 1/3 частки. Згідно Свідоцтва, спадщина, на яку в указаних частках було видано зазначене свідоцтво, складається з: -20/100 (двадцяти відсотків) часток будинковолодіння з господарськими спо-рудами, розташованого в [ADDRESS] , належних померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 17 грудня 2004 року згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28.09.2004 року № 825/18, що підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5947321, виданим Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 21 грудня 2004 року. Як зазначається у Свідоцтві про право на спадщину: згідно відомостей, викладе-них в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами і інформаційній довідці № 1065, виготовлених і виданих Чернівецьким ко-мунальним обласним бюро технічної інвентаризації 28 квітня 2021 року, на земельній ділянці розташовано: житловий будинок 1948 року побудови, позначений на схема-тичному плані літ. «А», цегла, загальною площею 112,30 кв.м, у тому числі житловою площею 60,30 кв.м; житловий будинок 2000 року побудови, позначений на схематич-ному плані літ. «Д», цегла, загальною площею 92,00 кв.м, у тому числі житловою пло-щею 35,30 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: вбиральня літ. «В», цегла; літня кухня з погребом літ. «Г», цегла; вбиральня літ. «3», дерево; навіс літ. «Ж», дере-во; криниця І, камінь; криниця ІІ, бет. кільця; огорожа № 1-6, метал/цегла. Загальна площа житлового будинку збільшилась на 2,70 кв. м, а житлова - на 1,30 кв. м. за рахунок демонтажу опалювальних печей. Навіс літ. «Б» і вбиральня літ. «Е» - демонтовано. Побудовано вбиральню літ. «3», навіс літ. «Ж» та огорожу № 6. Проведена власником 30/100 часток будинковолодіння реконструкція житлового будинку літ. «Д»(добудова літ. «д2» площею 8,80 кв.м та надбудова літера «мс» пло-щею 28,40 кв.м і побудований сарай з погребом літ. «К») до складу спадкового майна не включена, так як дозвільних документів на виконання будівельних робіт в ЧКОБТІ не надано. Таким чином, реконструювання житлового будинку літ. «Д» (добудова літ. «д2» площею 8,80 кв.м та надбудова літера «мс» площею 28,40 кв.м і побудований сарай з погребом літ. «К») за життя батька Позивача було здійснено без дозвільних докумен-тів, а тому не увійшло до складу спадщини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , спадкоємцями якої є її сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , кожному з яких виділено 1/2 частки. Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво, складається з: 80/300 (восьмидесяті трьох сотих часток) будинково-лодіння, з відповідною частиною належних до нього господарських будівель та спо-руд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , номер сорок один (№ 41), на-лежних [PERSON] . Свідоцтво на 1/2 частку спадщини вищевказаного спадкового майна було видано [PERSON] із зазначенням про право власності на 40/300 часток будинковолодіння. Окрім того, 16.05.2024 р., між [PERSON] , і [PERSON] , було укладено Договір дарування (зареєстрований в реєс-трі за № 1081), відповідно до якого [PERSON] передає безоплатно (дарує) у влас-ність свого брата [PERSON] , 60/300 (шістдесят трьохсотих) часток будинково-лодіння, з відповідною частиною належних до нього господарських будівель та спо-руд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , номер сорок один (№ 41). Так, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №378828893 від 16.05.2024 р, будинковолодіння, що за адресою: [ADDRESS] , є спільною частковою власністю [PERSON] , розмір частки складає 60/300. Згідно Рішення виконкому Чернівецької міської Ради депутатів трудящих № 44-а від 14 січня 1954 року «Про наслідки обміру земель будівельного кварталу № 367 м. Чернівці», встановлено, що земельна ділянка на якій знаходиться домоволодіння [ADDRESS] , цим рішенням зареєстрована за землекори-стувачами даних земельних ділянок. Оскільки, будинковолодіння, що на земельній ділянці [ADDRESS] , належить двом власникам: Позивачу - [PERSON] та [PERSON] , власники звернулись до ФОП Довга-нюк [PERSON] метою інвентаризації належного майна, встановлення фактичних часток у праві спільної часткової власності та виготовлення Висновку щодо технічної можливості поділу нерухомого майна. Задля впорядкування документів та отримання правовстановлюючих документів на реконструйований житловий будинок літ. «Д» (а саме, здійснену добудову літ. «д2» площею 8,80 кв.м та надбудову літера «мс» площею 28,40 кв.м і побудований сарай з погребом літ. «К»), Позивач замовив виготовлення Технічного паспорта будинку [ADDRESS] та Технічного висновкуза результатами технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж про відповідність здійсненної ре-конструкції будинку літ. «Д» та збудованого сарая з підвалом літ «К/пд», по [ADDRESS] , вимогам державних стандартів, нормативних актів з пожежної безпеки, санітарному законодавству. Згідно технічного висновку за результатами технічного огляду і оцінки стану бу-дівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж про відповідність здій-сненної реконструкції житлового будинку літ. «Д» та збудованого сарая з підвалом літ. «К/пд» по [ADDRESS] , вимогам державних стандартів, нормативних актів з пожежної безпеки, санітарному законодавству виконаного екс-пертом з Технічного обстеження - [PERSON] (сертифікат се-рії АЕ № 003557), при візуальному огляді основних конструктивних елементів та ін-женерних мереж житлового будинку літ. «Д» та сарая з підвалом літ. «К/пд» по [ADDRESS] та матеріалів технічного огляду встановлено на-ступне: оглянута будівля (житловий будинок літ. «Д» та сарай з підвалом літ. «К/пд») не мають ушкоджень та деформацій несумісних з їх подальшою експлуатацією; при-міщення житлового будинку та сарая знаходяться в задовільному технічному стані і забезпечують необхідну міцність і несучу здатність в цілому; інженерні мережі зна-ходяться в задовільному стані; житловий будинок літ. «Д» та сарай з підвалом літ. «К/пд» по [ADDRESS] відповідає вимогам державних стан-дартів, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству та придатні для експлуатації. Наступним кроком Позивач звернувся до Інспекції державного архітектурно - бу-дівельного контролю Чернівецької міської ради із заявою про прийняття в експлуа-тацію реконструйованого житлового будинку та побудованого сарая з підвалом,що роз ташовані за адресою: [ADDRESS] , які було добудовано та споруджено за життя його померлого батька. Разом з цим, згідно відповіді Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради від 12.11.2025 року, встановлено, що реконструк-цію житлового будинку та побудову сарая з підвалом було здійснено самочинно без набуття права на виконання будівельних робіт, а на даний час механізму та умов прийняття в експлуатацію таких об`єктів, чинним законодавством України не передба-чено. Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України право власності на само-чинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Ця обставина змушує Позивача звернутись в суд з позовом до Чернівецької місь-кої ради про визнання права власності. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просила суд: 1. Визнати за Позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на спадкове майно, а саме: реконструйований житловий будинок літ. «Д» (добудова літ. «д2» площею 8,80 кв.м та надбудова літера «мс» площею 28,40 кв.м) загальною площею 122,50 кв.м і побудова-ний сарай з погребом літ. «К/пд» загальною площею 26,80 кв. м, що розташовані по [ADDRESS] . 2. Визначити за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , 71/100 частин у праві спільної часткової власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , в склад якого входить наступне майно: в житловому будинку літ. А приміщення а саме: 1-1 веранда площею 3,50 кв.м, 1-2 комора площею 0,90 кв.м, 1-3 коридор площею 4,80 кв.м, 1-4 кухня площею 10,80 кв.м, 1-5 вбиральня площею 1,40 кв.м, 1-6 житлова кімната площею 12,40 кв.м, 1-7 житлова кімната пло-щею 17,50 кв.м, житловий будинок літ. Д загальною площею 122,50 кв.м, в тому числі дві житлові кімнати площею 34,50 кв.м, крім того літня кухня з підвалом літ. Г/пд, навіс літ. Ж, вбиральня літ. З, сарай з підвалом літ. К/пд, криниця II, вигрібні ями IV,V, огорожа № 1, 6. 3. Визначити за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , 29/100 ча-стин у праві спільної часткової власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , в склад якого входить наступне майно: в житловому бу-динку літ. А приміщення а саме: на першому поверсі 2-1 коридор площею 2,20 кв.м, 2-2 кухня площею 6,90 кв.м, 2-3 житлова кімната площею 12,40 кв.м, 2-4 житлова кім-ната площею 18,00 кв.м, 2-5 вхід в підвал площею 2,00 кв.м, 2-6 санвузол площею 5,30 кв.м, в підвалі: І підвал пл.14,20 кв.м, крім того вбиральня літ. В, фундамент літ. Ф-т, криниця № I, вигрібна яма III, огорожа № 2-5. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального по-зовного провадження. 29 січня 2026 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та при-значено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача, ад-вокат Рожок Л.П., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задо-вольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Направила заяву, згідно якої позовні вимоги визнала у повному обсязі. Представник відповідача, Осовська М.М., в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкла-дення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підля-гає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько Позивача [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 вересня 2021 року, спадкоємцями [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] , [INFO] , у роз-мірі 1/3 частки спадщини кожному. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з 20/100 (двадцяти відсотків) часток будинковолодіння з госпо-дарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] , належних померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комі-тетом Чернівецької міської ради 17 грудня 2004 року згідно рішення виконавчого ко-мітету Чернівецької міської ради від 28.09.2004 року № 825/18, що підтверджено Витя-гом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5947321, виданим Черні-вецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 21 грудня 2004 року. При цьому, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 грудня 2023 року, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , спадкоємцями якої є її сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , кожному з яких виділено 1/2 частки. Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво, складається з: 80/300 (восьмидесяті трьох сотих часток) будинковолодіння, з відповідною частиною належних до нього господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , номер сорок один (№ 41), належних [PERSON] . Згідно Договору дарування №1081 від 16.05.2024 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] пе-редає безоплатно (дарує) у власність свого брата [PERSON] , 60/300 (шістдесят трьохсотих) часток будинковолодіння, з відповідною частиною належних до нього господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , номер сорок один (№ 41). Так, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 378828893 від 16.05.2024, будинковолодіння, що за адресою: [ADDRESS] , є спільною частковою власністю [PERSON] , розмір частки складає 60/300. Згідно Рішення виконкому Чернівецької міської Ради депутатів трудящих № 44-а від 14 січня 1954 року «Про наслідки обміру земель будівельного кварталу № 367 м. Чернівці», встановлено, що земельна ділянка на якій знаходиться домоволодіння [ADDRESS] , цим рішенням зареєстрована за землекори-стувачами даних земельних ділянок. Судом досліджено Висновок щодо технічної можливості поділу нерухомого майна №47 від 23.05.2025 року, згідно якого встановлено, що: -на даний час на земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ. А за-гальною площею 112,30 кв.м, у тому числі чотири житлові кімнати площею 60,30 кв.м, житловий будинок літ. Д, загальною площею 122,50 кв.м, у тому числі дві житлові кімнати площею 34,50 кв.м, крім того вбиральня літ. В, літня кухня з підвалом літ. Г/пд, навіс літ. Ж, вбиральня літ. З, сарай з підвалом літ. К/пд, Фундамент літ. Ф-т, 1,1, криниці, ІІІ,IV,V, вигрібні ями, № 1-6 огорожі; -у склад майна [PERSON] входить: в житловому бу-динку літ. А приміщення а саме: 1-1 веранда площею 3,50 кв.м, 1-2 комора площею 0,90 кв.м, 1-3 коридор площею 4,80 кв.м, 1-4 кухня площею 10,80 кв.м, 1-5 вбиральня площею 1,40 кв.м, 1-6 житлова кімната площею 12,40 кв.м, 1-7 житлова кімната пло-щею 17,50 кв.м, житловий будинок літ. Д загальною площею 122,50 кв.м, в тому числі дві житлові кімнати площею 34,50 кв.м, крім того літня кухня з підвалом літ. Г/пд, на-віс літ. Ж, вбиральня літ. З, сарай з підвалом літ. К/пд, криниця II, вигрібні ями IV,V, огорожа № 1, 6, що складає 71/100 частин; -у склад майна [PERSON] входить: в житловому будинку літ.А приміщення а саме: на першому поверсі 2-1 коридор площею 2,20 кв.м, 2-2 кухня площею 6,90 кв.м, 2-3 житлова кімната площею 12,40 кв.м, 2-4 житлова кімната пло-щею 18,00 кв.м, 2-5 вхід в підвал площею 2,00 кв.м, 2-6 санвузол площею 5,30 кв.м, в підвалі: І підвал пл.14,20 кв.м, крім того вбиральня літ. В, фундамент літ. Ф-т ,криниця № I, вигрібна яма III, огорожа № 2-5, що складає 29/100 частин. Після чого, 29.05.2025 р., [PERSON] та [PERSON] , підписали заяву якою на-дали згоду один одному на проведення у відповідність до технічної документації, оформлення, та реєстрації права власності на нерухоме майно згідно висновку щодо технічної можливості поділу нерухомого майна № 47 від 23.05.2025 р., виданого ФОП [PERSON] , яку 29.05.2025 р., засвідчили у приватного нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциної І.Є., а також, заяву, згідно якої зазначається, що вони є співвласниками земельної ділянки на [ADDRESS] та надають один одному згоду на поділ зазначеної зе-мельної ділянки на дві земельні ділянки, згідно проекту поділу земельної ділянки, роз-робленого ФОП [PERSON] та погоджують межі земельних ділянок: [PERSON] - площею 0,0897 га, [PERSON] - площею 0,0648 га, а також надають згоду на проведення у відповідність до технічної документації, оформ-лення, та реєстрації права власності на земельні: ділянки, згідно проекту поділу зе-мельної ділянки, зробленого ФОП [PERSON] . Задля впорядкування документів та отримання правовстановлюючих документів на реконструйований житловий будинок літ. «Д» (а саме, здійснену добудову літ. «д2» площею 8,80 кв.м та надбудову літера «мс» площею 28,40 кв.м і побудований сарай з погребом літ. «К»), Позивач замовив виготовлення Технічного паспорта будинку [ADDRESS] та Технічного висновку за результатами технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж про відповідність здійсненної ре-конструкції будинку літ. «Д» та збудованого сарая з підвалом літ «К/пд», по [ADDRESS] , вимогам державних стандартів, нормативних актів з пожежної безпеки, санітарному законодавству. Згідно Технічного паспорта житлового будинку садибного типу виготовленого 15.05.2025 р. ФОП [PERSON] , на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , знаходяться: житлові будинки літ. «А» та літ. «Д», вбиральні літ. «В» та літ. «З», літня кухня з підвалом літ. «Г/пд», навіс літ. «Ж», сарай з підвалом літ. «К/пд», фундамент, криниці І та ІІ, вигрібні ями ІІІ, ІV, V, ого-рожа № 1-6. Житловий будинок літ. «А», загальною площею приміщень 51,30 кв.м, жит-ловою площею 29,90 кв.м, допоміжною площею 21,40 кв.м. Житловий будинок літ. «Д» складається з 2 поверхів та мансарди, загальна площа приміщень 122,50 кв.м, житловою площею 34,50 кв.м, допоміжною площею 88,00 кв.м. Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні ін-вентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №ТО01:9875 -3228-2095-3346, вказано, що була проведена реконструкція житлового будинку са-дибного типу літ. «Д», а також, нове будівництво приналежної речі сарай з підвалом літ. «К/пд». Відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-20251 112-0010746482 від 12.11.2025, оціночна вартість реконструкції житлового будинку літ. Д, загальною площею 122,50 кв. м, що розташований в [ADDRESS] , становить 305404,32 грн. Відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-2025 1112-0010746500 від 12.11.2025, оціночна вартість сарая з підвалом літ. К/пд, загаль-ною площею 26,80 кв. м, що розташований в [ADDRESS] , становить 190768,45 грн. Згідно технічного висновку за результатами технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж про відповідність здійсненної реконструкції житлового будинку літ. «Д» та збудованого сарая з підвалом літ. «К/пд» по [ADDRESS] , вимогам державних стан-дартів, нормативних актів з пожежної безпеки, санітарному законодавству виконаного експертом з Технічного обстеження - [PERSON] (сертифікат серії АЕ № 003557), при візуальному огляді основних конструктивних елементів та інженерних мереж житлового будинку літ. «Д» та сарая з підвалом літ. «К/пд» по [ADDRESS] та матеріалів технічного огляду встановлено на-ступне: оглянута будівля (житловий будинок літ. «Д» та сарай з підвалом літ. «К/пд») не мають ушкоджень та деформацій несумісних з їх подальшою експлуатацією; при-міщення житлового будинку та сарая знаходяться в задовільному технічному стані і забезпечують необхідну міцність і несучу здатність в цілому; інженерні мережі знахо-дяться в задовільному стані; житловий будинок літ. «Д» та сарай з підвалом літ. «К/пд» по [ADDRESS] відповідає вимогам державних стандартів, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству та придатні для експлуатації. Однак, згідно відповіді Інспекції державного архітектурно-будівельного кон-тролю Чернівецької міської ради від 12.11.2025 року, встановлено, що реконструкцію житлового будинку та побудову сарая з підвалом було здійснено самочинно без на-буття права на виконання будівельних робіт, а на даний час механізму та умов прий-няття в експлуатацію таких об`єктів, чинним законодавством України не передбачено. Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здій-снила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збу-доване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд мо-же визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. Статтями 16, 328 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайно-вого або майнового права та інтересу. Правилами ст. 1268 ЦК України, встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. За змістом ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоєм-ців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслі-док його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не забо-ронені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1226 Цивільного Кодексу України, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Отже, при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне зна-чення має встановлення її розміру, що не може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на ви-значення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3.4 Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16.05 2013 року «Про судову прак-тику розгляду цивільних справ про спадкування», де зазначено, що у разі відмови но-таріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної суміс-ної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належ-ної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно із ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною влас-ністю. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, роз-поряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`яз-ків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здій-сненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1,2 ст. 321 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власні-стю. Частинами першою - третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Спів-власники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним май-ном, відповідної матеріальної компенсації. У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України, самочинним будівництвом є не тільки ново-створений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капі-тального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самовря-дування. Як роз`яснено у п. 7, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (ч. 1 ст. 376 ЦК), то до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 04.05.2022 року (справа № 372/4235/19). Верховний Суд вказав, що якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спад-кування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію за-вершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право влас-ності та зареєструвати право власності. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у Постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/ 1803/16-ц, від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц та від 28 травня 2020 року у справі № 2- 2317/11. Згідно з ч. 2 статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Отже, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, спо-руди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спад-коємці. Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі № 359/9695/17. Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спад-коємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ді-лянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чин-ного на час завершення будівництва. Як роз`яснив Пленум ВССУ у п.6 постанови № 6 від 30.03.2012 року "Про прак-тику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначають-ся судом відповідно до положень ст.1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочин-ного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст.376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спад-щину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно від-повідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК. При вирішенні спорів про визнання права власності на об`єкти самочинного бу-дівництва на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК потрібно з`ясовувати правовий режим земельної ділянки, на якій збудовано житловий будинок, будівлю, споруди. Згідно із ч. 1 ст. 13 Конституції України та ст. 20 Земельного кодексу України органи державної влади та орган місцевого самоврядування здійснюють право влас-ності на землю від імені Українського народу. Це означає, що лише ці органи можуть вирішувати питання про відведення земельних ділянок, передачу їх у приватну влас-ність, визначення цільового призначення землі. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК Укра-їни). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припини-лися внаслідок його смерті. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у за-повіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за за-коном мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народ-жені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власно-сті на спірне майно. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прий-няв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відпо-відно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце від-криття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі від-мови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім ви-падків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд керується положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України, згідно якого у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить за-кону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачі визнають позовні вимоги, суд обмежується у своїх доводах перевіркою позовних вимог на законність та дотримання прав інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved