Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитного договору № 604/2541095-СК від 26.05.2016 року у розмірі 10 540 грн. 14 коп. з яких: 6 000 грн. 00 коп. загальна суму богу по тілу; 3 708 грн. 99 коп. - загальна сума боргу за відсотками, 831 грн. 15 коп.- загальна заборгованість по комісії, а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 26.05.2016 року [PERSON] уклав з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРСИТВОМ «ТАСКОМБАНК Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб 604/2541095-СК, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб- сайті Банку та беззастережно приєднався до умов Договору. Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків, якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. 26.05.2025 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ укладено договір факторингу № НІ/11/30-Ф у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025 ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 604/2541095-СК на суму 10 540 грн. 14 коп., з яких: 6000 грн. 00 коп. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 3 708,99 грн. загальна заборгованість по відсоткам, 831,15 грн загальна заборгованість по несанкціонованим овердрафтам. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, представник позивача просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 10.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, згідно позовної заяви просив здійснювати розгляд справи відсутність представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена вчасно та належним чином. З урахуванням того, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи [PERSON] невідоме, судом здійснено виклик останньої через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Відповідач причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала, заяв про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене, оскільки відповідач повідомлений про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. 26.05.2016 року [PERSON] уклав з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРСИТВОМ «ТАСКОМБАНК» заяву-договір № 604/2541094-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки «Класична», підписанням якої акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. Відповідно до п. 1 розділу 2 заяви договору строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків, якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. Згідно п. 2 розділу 2 заяви договору відповідач підтвердив відкриття поточного рахунку № [NUMBER] у валюті гривні відповідно да тарифного плану « Кредитка 2625», операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, оформлення банківської платіжної картки. Заяву-договір 604/2541094-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки «Класична» підписано [PERSON] власноруч. Заявою про відкриття поточного рахунку встановлено: тарифний план «кредитка 2625» строк дії електронного платіжного засобу № 26259449298002 36 місяців, вид електронного платіжного засобу MasterCard Debit Unembossed, кредитний ліміт 5 000 грн. Крім того, позивачем долучено заявуанкету позичальника на отримання кредитного ліміту, проте зміст вказаної заяви не можливо дослідити, оскільки остання має нечітке зображення, що унеможливлює її відтворення. 26.05.2025 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № НІ/11/30-Ф у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п.2.3 Відступлення Права Вимоги і всіх інших прав, належних АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ « ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку № 2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п.3.1 цього Договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу на набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру Прав Вимог підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу. Згідно з актом прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу №НІ/11/30-Ф від 26.05.2025 фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» та клієнт АТ «Таскомбанк» уклали даний акт про те, що на виконання п. 2.1 договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр прав вимоги кількістю 1665 кредитних договорів, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів. Відповідно до копії платіжної інструкції №22818 від 26.05.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувало на користь АТ «Таскомбанк» грошові кошти в сумі 4 273 834,86 грн з призначенням платежу: «оплата за відступлення права вимоги згідно з Договором факторингу №НІ/11/30-Ф від 26.05.2025, без ПДВ» Згідно з витягом з Реєстру прав Вимог (Додаток №1 до Договору факторингу №НІ/11/30-Ф від 26.05.2025), до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від АТ «Таскомбанк» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором 604/2541095-СК від 26.05.2016 року у розмірі 10 540 грн. 14 коп. з яких: 6 000 грн. 00 коп. загальна суму богу по тілу; 3 708 грн. 99 коп. - загальна сума боргу за відсотками, 831 грн. 15 коп.- загальна заборгованість по комісії. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано власний розрахунок заборгованості за договором № 604/2541095-СК від 26.05.2016 по 31.10.2025, відповідно до якого за зазначений період загальна сума боргу складає 10 540 грн. 14 коп. з яких: 6 000 грн. 00 коп. загальна суму богу по тілу; 3 708 грн. 99 коп. - загальна сума боргу за відсотками, 831 грн. 15 коп.- загальна заборгованість по комісії. Розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором АТ «Таскомбанк» матеріали справи не містять. За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), як це унормовано положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як установлено судом, 26.05.2016 між [PERSON] та АТ «Таскомбанк» було укладено заяву-договір № 604/2541094-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки «Класична», відповідно до якої відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні, відповідно да тарифного плану «Кредитка 2625», операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, оформлення банківської платіжної картки. Водночас, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що АТ «Таскомбанк» свої зобов`язання за договором виконав, а саме не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 604/2541094-СК.Відсутні також і докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З наведеної норми законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження № 61-4685св19. При цьому, в разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі й первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надав доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 604/2541094-СК право вимоги на яке перейшло. Суд зауважує, що розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. Розрахунки заборгованості, надані позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а тому не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості є документами, що створені самим позивачем та первісними кредиторами, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Суд враховує, що підтвердженням зарахування кредитних коштів на картковий рахунок та користування кредитними коштами може бути виписка по рахунку, проте таких документів матеріали справи не містять. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін. При цьому суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, в той час, клопотань від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про витребування таких доказів, як це передбачено ЦПК України, до суду не подавалось. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Як визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Доказів, які б свідчили про виконання первинним кредитором (клієнтом за договором факторингу) умов договору по видачі кредитних коштів або доказів перерахунку коштів на картковий рахунок відповідача позивачем не надано. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому відповідно до ст.12ЦПК України несе ризик настання негативних наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18). Враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами фактів на підтвердження заявленого позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно зч.1,п.2ч.2ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed