Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

15 грудня 2025 року АТ «Акцент-Банк», в інтересах якого діє представник за довіреністю Шкапенко Олександр Віталійович, через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 42092,88 грн та судові витрати (вхідний №50659, а.с.1-6). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач 29.03.2022 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку», клієнт погодився з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в «А-Банку» разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з цим, позивач робить висновок, що відповідач, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов`язання за вказаним договором не виконав, а тому, станом на 29 жовтня 2025 року, має заборгованість за кредитним договором в розмірі 42 092 грн 88 коп, з яких: 27 980,22 грн заборгованість за кредитом, та 14 112,66 грн заборгованість за відсотками. Посилаючись на те, що [PERSON] умови, укладеного кредитного договору, не виконує в зв`язку з чим у нього утворилася вказана заборгованість, тому АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду та просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 30 хв 26 січня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.72-73). Судове засідання, що було призначене о 10 год 30 хв 26.01.2026, не відбулося з підстав зайнятості складу суду під час розгляду цивільної справи №711/927/25 про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка (а.с.78). Розгляд справи відкладений до 09 год 20 хв 24 лютого 2026 року. Представник позивача Шкапенко О.В. у судове засідання, що призначено о 09 год 20 хв 24.02.2026, не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету як безпосередньо позивача, так і його представника Шкапенка О.В., що були отримані цими учасниками справи 28.01.2026 (а.с.80 зворот, 810 зворот). Водночас представник позивача Шкапенко О.В. у клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача від 29.10.2025, що було подане разом із позовною заявою (а.с.7), просив суд, розгляд означеної справи проводити без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставини, викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] , у судове засідання 24 лютого 2026 року о 09 год 20 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим, 24 лютого 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 29.03.2022 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с.12). Також із безпосередньо дослідженого у судовому засіданні Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» суд встановив, що 29.03.2022 АТ «Акцент-Банк» надав відповідачу інформацію, що зберігає чинність та є актуальною до 02.04.2022, відповідно до якої: сума/ліміт кредиту до 200 000 грн; строк кредитування 240 місяців; процентна ставка за користування кредитними коштами 0,000001% річних (пільгова процентна ставка; пільговий період до 62 днів) та 40,8% на рік (базова процентна ставка); загальні витрати за кредитом 109 120,95 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 134 120,95 грн; реальна річна процентна ставка 49,34 % річних; пеня не передбачена (а.с.13 зворот - 14). Згідно дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29.03.2022, станом на 29.10.2025, встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 42 092,88 грн, що складається з: 27 980,22 грн залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), та 14 112,66 грн залишку заборгованості за відсотками. Водночас із означеного письмового доказу суд встановив, що у період з 29.03.2022 до 27.10.2025, відповідач сплатив позивачу 27 077,49 грн у рахунок виконання умов договору б/н від 29.03.2022 (а.с.8 - 11). Інформація, викладена у розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29.03.2022, підтверджується також і випискою по картці, що підготовлена АТ «Акцент-Банк» за період із 29.07.2022 до 01.10.2025 (а.с.15-22). Із довідки за лімітами суд встановив, що 29.03.2022 між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10074981359), у період дії якого позичальнику були встановлені наступні ліміти: 1) 29.03.2022 0,00 грн; 2) 10.05.2023 5000 грн; 3) 11.12.2023 13000 грн; 4) 19.04.2024 18000 грн; 5) 05.05.2024 23000 грн; 6) 27.06.2024 28000 грн; 7) 21.08.2024 27140 грн; 8) 21.08.2024 28000 грн (а.с.23). Із довідки за картками суд встановив, що відповідачу [PERSON] АТ «Акцент-Банк» відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] строком дії до вересня місяця 2028 року (а.с.24). Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675). Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675). Частинами 1,2 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст.1056-1 ЦК України). Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, із, досліджених безпосередньо в судовому засіданні, Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», Паспорту споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» та Тарифів по картці «Зелена», що складають кредитний договір, суд встановив, що їх сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови його надання, а також розмір річної процентної ставки за користування кредитом, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого правочину на зазначених у ньому умовах шляхом його підписання відкритим ключем: 0364452863ce2e0c90f3071dd1684e5e30230f3264ba8b0996a7088917ff51aaef. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав суду доказів як неотримання ним у кредит від АТ «Акцент-Банк» грошових коштів у сумі 27980,22 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання його умов, зокрема, сплати заборгованості як за тілом кредиту, так і за відсотками сукупно в розмірі 42 092,88 грн, що відповідає ціні позову. Отже, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків за його ним користування згідно умов кредитного договору №б/н від 29.03.2022, суд дійшов висновку, що позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за означеним кредитним договором у розмірі 42 092,88 грн, що складається з: 27 980,22 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), та 14 112,66 грн заборгованості за процентами, підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 29.03.2022 обгрунтованими, тому з відповідача на користь позивача,

Outcome: approved