Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Куфлюк Наталія Анатоліївна звернулась у січні 2026 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що 03.11.2007 року між сторонами виконкомом Стецівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №31. Наразі у провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа №351/939/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Вказує, що спільне проживання між позивачем та відповідачем припинено. Відповідач перебуває за межами України. Дитина залишилась проживати з матір`ю. Позивач самостійно власними силами намагається забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. У зв`язку із зростанням економічної кризи в державі, матеріальне становище змінюється, ріст цін спонукає до необхідності на утримання дитини значні кошти на відповідне харчування, шкільне приладдя, одяг, взуття, ліки, проїзд у транспорту, заняття у гуртках тощо. Відповідач добровільно відмовляється матеріально забезпечувати потреби дитини. Зазначає, що відповідач перебуває у працездатному віці, договори про сплату та аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягненням по інших аліментних зобов`язань немає, а тому відповідач має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн. Просила позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей 6 000грн. щомісячно. 28.01.2026 року заперечуючи проти позову представник відповідача адвокат Кузів Л.В. подала до суду відзив, у якому зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає частково, в частині стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 3 000 грн.. Вказує, що відповідач зареєстрований про живає з матір`ю, яка є інвалідом ІІІ групи та перебуває на його утриманні. Відповідач має незадовільний стан здоров`я, проживає наразі в Чехії. Тому просить позов задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 3 000 грн. щомісяця, до досягнення повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак її представника подала до суду заяву про розгляд справи без її та позивача участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак скористався правом подачі відзиву на позов. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою 1 звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюб, 03.11.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №31. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.12). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі №351/939/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.13). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , що стверлдується витягом з реєстру територіальної громати (а.с.11) та актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи (а.с.14-17). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 гривень Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач ознайомлений із позовною заявою та визнав позовні вимоги частково, про що зазначив у відзиві. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені вст.182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Отже, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, перебуває на даний час за кордоном, інших аліментних зобов`язань не має, частково визнає позов, рекомендований розмір аліментів визначеного законом в сумі 3 500 грн., суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. (три тисячі п`ятсот гривень) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, позивач та відповідач не позбавлені права звернення до суду у разі зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки, позов подано до суду 13 січня 2026 року, про що свідчить відмітка суду, суд дійшов висновку, що аліменти підлягають стягненню з 13 січня 2026 року. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 гривень. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial