Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Представник ТОВ «ФК Європейська Агенція з повернення боргів» звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказала, що 13.01.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8663609. 12.09.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12092025, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належало ТОВ «Авентус Україна». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 8663609 від 13.01.2025 р. не виконувала, не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 52 660 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 19 600 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 23 260 грн. та суми заборгованості за пенею, штрафами у розмірі 9 800 грн.. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 52 660 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до укладеного 13.01.2025 року з ТОВ «Авентус Україна» договору № 8663609 про надання споживчого кредиту, відповідач отримала кредит в сумі 17 600 грн. строком на 360 днів, відсоткова ставка 1,00% за один день користування (а.с. 5-14). Договір № 8663609 про надання споживчого кредиту від 13.01.2025 року було підписано [PERSON] шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором C1232 (а.с. 14). Також відповідач, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором C1232, підписала додаток № 1 до договору № 8663609 про надання споживчого кредиту від 13.01.2025 року, у якому міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 14 зворот-15). 26.01.2025 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 8663609 про надання споживчого кредиту від 13.01.2025 р. відповідно до умов якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 2 000,00 гривень, а тому загальна сума кредиту становить 19 600 гривень, інші положення договору залишились без змін (а.с. 19-20). Додаткову угоду від 26.01.2025 р. до договору № 8663609 про надання споживчого кредиту від 13.01.2025 року було підписано Карпінською С.І. шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором C4915 (а.с. 20). ТОВ «Авентус Україна» умови договору виконало належним чином та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 2 000 грн., що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250917-1.1 від 17.09.2025 р. (а.с. 27) та у розмірі 17 600 грн., що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 7/15362 від 16.09.2025 р. (а.с. 28). 12.09.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12092025, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача, що згідно з реєстром боржників № 3 від 12.09.2025 р. до договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 р. становить 52 660 грн. (а.с. 29-33, 36). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 8663609 від 13.01.2025 р. заборгованість відповідача становить 52 660 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 19 600 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 23 260 грн. та суми заборгованості за пенею, штрафами у розмірі 9 800 грн. (а.с. 24-26). Правовою підставою заявлених ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналогом власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Після укладення кредитного договору відповідач своїх зобов`язань не виконувала, не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаними договором, яка згідно з розрахунком становить на загальну суму 32 400 грн. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Щодо вимоги про стягнення з відповідача штрафів, пені у розмірі 9 800 грн. то суд зазначає наступне. Як зазначено у п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався. Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Матеріалами справи встановлено, що позивач бажає стягнути з відповідача штраф, пеню у розмірі 9 800 грн., яка згідно з розрахунком заборгованості нарахована за період з 16.02.2025 р. по 12.03.2025 р.. На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми штрафів, пені слід відмовити. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять, також відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно повернула вказаний борг, відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подавала. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 42 860 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 19 600 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 23 260 грн.. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 11.11.2025 р. (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" сплатив судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн., позов задоволено частково, у розмірі 81,4 %, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2 464 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial