Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача по справі про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. 14.04.2021 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як кредитором та [PERSON] як позичальником, в електронний спосіб, був укладений договір № 1800448 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Що згідно п.1.2 договору, товариство (кредитор) зобов`язується надати на умовах строковості та зворотності кредит позичальнику у сумі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп. Що згідно п.1.3 договору, кредит надається строком на 30 днів. Що згідно п. 2.1. кредит надається в безготівковій формі шляхом його перерахування на платіжну карту № [NUMBER] . Що згідно п.2.4 договору, моментом надання кредиту вважається день перерахування кредитором кредитних коштів позичальнику. Що згідно п. 4.2.8 договору, продовження строку кредиту неможливе. Що згідно п.9.3 договору, кредитний договір вважається укладеним з моменту його підписання. Що згідно п.9.9 договору, позичальник був ознайомлений з «Правилами надання коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту» розміщеними на сайті кредитора. Що доказом видачі кредиту позичальнику являється лист від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 27747-0403 від 04.03.2024, з повідомленням первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» про переказ коштів на карту клієнта № [NUMBER] у сумі 6 000 грн., зробленого на підставі договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 р. Що 24.12.2021 р., між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем по справі ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» був укладений договір факторингу № 02-24122001, на підставі якого, права вимоги боргу з відповідача [PERSON] перейшли від первісного кредитора до позивача по справі. Що відповідач не повернув кредит. І що на момент подання позову до суду, несплачена заборгованість відповідача перед позивачем, склала 19 550 (Дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі - 6000,00 грн. Простроченої заборгованості за процентами в розмірі - 13 550,00 грн. Позивач, в якості доказів надання кредиту, додав до позовної заяви копію договору № 1800448 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Копію паспорт споживчого кредиту. Копію листа від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 27747-0403 від 04.03.2024. Копію договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021 р. На підставі викладеного в позовній заяві та доданих до неї доказів, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] борг по кредитному договору № 1800448 від 14.04.2021 р. у сумі 19 550 (Дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. У прохальній частині позову, представник позивача попросив суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15 березня 2025 р., ухвалою суду про відкриття провадження, позовну заяву позивача було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним ухвали, на подачу відзиву на позов. 04.08.2025 р. представником відповідача було подане клопотання до суду про продовження строку на подання відзиву на позов, та був наданий відзив. 24.08.2025 р., стороною відповідача була подана заява до суду, про приєднання до справи додаткових доказів по справі. У яких, у відзиві та заяві про надання додаткових доказів, сторона відповідача заявила про те, що вона вважає позовні вимоги позивача не обґрунтованими та не доведеними. Що позивач, вимагаючи від відповідача по справі повернення кредитного боргу, для початку, повинен довести факт надання кредиту відповідачу. Тому що це його процесуальний обов`язок. Також, сторона відповідача у відзиві просила суд звернути увагу на те, що позивач, у своєму позові, як на один із основних доказів надання кредиту посилається саме на кредитний договір, в той час, коли сам по собі кредитний договір, без документального підтвердження перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, не являється доказом надання кредитних коштів відповідачу по справі. Договір, це лише документ про наміри, який за своїм призначенням являється тільки юридичною підставою для перерахування кредитних коштів. А сам факт перерахування безготівкового кредиту підтверджується не кредитним договором, а оформленими у відповідності з вимогами чинного законодавства банківськими та первинними фінансовими бухгалтерськими документами: завіреною банком платіжною інструкцією про перерахування кредитних коштів, банківською випискою по рахунку позичальника, меморіальним ордером який відображає проведення фінансової операції по перерахуванню кредитних коштів. Бо договір може бути підписаним, а дії передбачені даним договором, по різним причинам, можуть бути не здійснені. А позивач, подаючи позов до суду, не надав ніякого підтвердження перерахування коштів первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» на рахунок відповідача по справі. Сторона відповідача також звернула увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні, передбачені законодавством первинні фінансові бухгалтерські документи, які б підтвердили факт безготівкового перерахування кредитних коштів кредитором на рахунок відповідача по справі. Як відсутні документальні докази видачі готівкового кредиту. А замість передбачених законодавством первинних фінансових бухгалтерських документів, які б підтвердили факт перерахування/видачі первісним кредитором кредиту відповідачу по справі, позивач, додав до позову лист від третьої особи, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 27747-0403 від 04.03.2024, з повідомленням первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» про здійснення переказу, зробленого на підставі договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 р. З редакцією платежу - переказ на карту клієнта [NUMBER] у сумі 6 000 грн. Але сам договір який вказаний в листі, до позовної заяви не доданий. А без наявності даного договору, неможливо встановити, на якій підставі був здійснений зазначений в повідомлені переказ. Та хто був ініціатором та отримувачем даного переказу. Як не доведено те, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» діяли від імені та по дорученню первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» Також, сторона відповідача вказала на те, що пунктом 2.1 кредитного договору, на підставі якого позивач просить суд стягнути борг з відповідача, передбачено, що кредит позичальнику, надає не хтось інший а саме первісний кредитор, ТОВ « Лінеура Україна». А згідно п. 2.4 кредит вважається наданим в день перерахування коштів кредитором ТОВ «Лінеура Україна» на рахунок позичальника. Тому позивач, повинен довести факт такого перерахування, а саме, перерахування кредитних коштів первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» на рахунок відповідача [PERSON] . Крім цього, сторона позивача звернула увагу суду на те, що в пункті 1.10 договору вказується на те, що по даному кредитному договору, укладання сторонами додаткових договорів зтретіми особами, щодоїх супровідних послуг пов`язанихз наданням, отриманням, обслуговуваннямта поверненням кредиту - не передбачено. А позивач, в якості доказу перерахування кредитних коштів позичальнику, надає інформаційний лист від третьої особи, в якому зазначається, що дана третя особа діє на підставі укладеного з первісним кредитором окремого договору. Що є явним порушенням пункту 1.10 кредитного договору. Також, сторона відповідача вказує на те, що в наданому позивачем кредитному договорі не вказаний повний номер карткового рахунку позичальника, на який йому повинні були бути зараховані кредитні кошти. Рахунок вказаний з шістьма невідомими значеннями. Що свідчить про не повну узгодженість між сторонами усіх істотних умов кредитного договору. Сторона відповідача, також зазначила про те, що розмір заявленого в позовній заяві боргу, повинен підтверджуватись належно оформленим, з урахуванням усіх вимог чинного законодавства, розрахунком, сформованим та підписаним уповноваженою на підписання первинних фінансових бухгалтерських документів, особою. З зазначенням персональних даних особи та її посади. Повноваження якої повинно бути підтверджене посадовою інструкцією, та наказом керівника підприємства на право даної особи складати та підписувати первинні фінансові документи від імені підприємства яке надає такий розрахунок. А сам розрахунок повинен бути підписаним і відповідальною особою яка склала даний розрахунок, це може бути головний бухгалтер чи фінансовий директор підприємства, і керівником підприємства, яке видало даний розрахунок. А позивач, таких документів суду не надав. А позивачем, до позову, не додано ніякого розрахунку зовсім. Без якого, розмір заборгованості ніяким чином не підтверджений. Тому, сторона відповідача, на підставі викладених нею обставин, та через недоведення позивачем у спосіб передбачений чинним законодавством факту перерахування кредитних коштів первісним кредитором на рахунок відповідача. Та недоведення позивачем розміру боргу первинними фінансовими бухгалтерськими документами, складеними у відповідності з вимогами чинного законодавства, просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Просить розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача та відповідач по справі в судове засідання не з`явились. Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності та без присутності відповідача. Розгляд справи попросив провести на підставі наданих суду документальних доказів та письмових пояснень, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом при досліджені обставин справи було з`ясовано наступне. 14.04.2021 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як кредитором та [PERSON] як позичальником, в електронний спосіб, був укладений договір № 1800448 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Укладання договору відбулося через сайт кредитодавця. Сума кредиту складає 6 000 грн. 00 коп. Строк кредиту становить 30 днів з можливістю його пролонгаці.Стандартна процентна ставка становить 1,9 % в день. Згідно п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику кредитором шляхом їх перерахування на його картковий рахунок. Згідно п. 2.4 кредит вважається наданим в день перерахування коштів кредитором ТОВ «Лінеура Україна» на рахунок позичальника [PERSON] 24.12.2021 р., між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем по справі ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ», було укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до якого, право вимоги з відповідача по справі, по кредитному договору перейшло від первісного кредитора до позивача по справі. Позивач, в якості доказів надання кредиту, додав до позовної заяви наступні документи: копію кредитного договору. Копію паспорта споживчого кредиту. Лист від третьої особи, ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Договір факторингу відповідно до якого, право вимоги з відповідача по справі, по кредитному договору перейшло від первісного кредитора до позивача по справі. При дослідженні матеріалів справи судом було встановлено наступне. В матеріалах справи відсутні оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства первинні фінансові бухгалтерські документи які б підтвердили факт перерахування кредитних коштів кредитором ТОВ «Лінеура Україна» відповідачу по справі [PERSON] . В матеріалах справи відсутня завірена (проведена банком) платіжна інструкція по перерахуванню кредитних коштів кредитором по кредитному договору на рахунок відповідача. Відсутній меморіальний ордер який би підтвердив дану фінансову операцію. Відсутня, оформлена належним чином банківська виписка по рахунку відповідача. При цьому, в матеріалах справи, знаходиться лист від третьої особи, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 27747-0403 від 04.03.2024 з повідомленням первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» про перерахування коштів у сумі 6 000 грн. з редакцією платежу, зарахування на карту клієнта [NUMBER] , на підставі договору про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 р. Який, в матеріалах справи - відсутній. До позову не доданий розрахунок боргу. На підставі встановлених судом фактів та обставин, суд приходить до наступних висновків: Відповідно до ч.1 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 24.06.2021 по справі № 686/19271/19 провадження № 61-9459св20, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухобліку, а лише свідчить про наміри виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. В той час, як первинні документи, складаються лише за фактом надання послуг. А про факт отримання та повернення коштів свідчить не договір, а банківські виписки про зарахування чи повернення грошей із поточного рахунку, а також прибуткові та видаткові касові ордери у разі внесення грошей до каси кредитора. Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року по справі № 169/506/17 провадження № 61-37213св18. Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного у Постанові №336/4796/18 від 20.05.2022 р., для стягнення боргу мало надати суду кредитний договір та розрахунок заборгованості, потрібно ще надати і докази видачі кредиту. Це може бути: меморіальний ордер, заява на видачу готівки, платіжне доручення, тощо. Такі документи повинні відповідати положенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Якщо кредитор не подає такі документи з позовною заявою, то суд повинен відмовити в задоволенні позову через недоведеність наявності заборгованості. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року у справі № 490/10008/17 (провадження № 61-11855св19). Та у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 757/39906/15-ц (провадження № 61-12781св19). В яких було зазначено, що для стягнення заборгованості за кредитним договором, кредитор, зобов`язаний довести не лише факт укладення договору, а й факт надання кредитних коштів, що має підтверджуватися відповідними первинними документами. Київський апеляційний суд, своєю постановою від 19 червня 2024 р., по справі № 757/25558/23, провадження № 22-ц/824/8037/2024, відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи своє рішення тим, що незважаючи на те, що з позичальником та відповідачем по справі, був укладений кредитний договір, матеріалами справи, сам факт його виконання не доведено. Доводи позивача про те, що кредитні кошти були перераховані відповідно до умов кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів, на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача, не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами. Така сама позиція викладена у постанові Дніпровського апеляційного суду, від 04 вересня 2023 р., по справі № 175/1255/23 провадження № 22-ц/803/7045/23, в якій апеляційний суд відмовив у задоволенні позову ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі, по причині відсутності в матеріалах справи первинних бухгалтерських документів, які б підтвердили перерахування кредитодавцем кредитних коштів на рахунок позичальника. Такої ж позиції, дотримався Дніпровський апеляційний суд, у своїй постанові від 21 серпня 2023 р., по справі № 176/655/23 провадження № 22-ц/803/6707/23, в якій суд також відмовив у задоволенні позову ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, через те, що у справі відсутні первинні бухгалтерські документи, як докази перерахування кредитодавцем кредитних коштів на рахунок позичальника Згідно п.2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі, та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документу, дату його складання, назву організації яка склала документ, зміст та обсяг операції. Посаду і прізвище особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення. Згідно п. 51 Постанови НБУ № 75 від 4 липня 2018 р., «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України» первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити як назву документа (форми), дату складання, найменування банку від імені якого складений документ, зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення), посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Згідно п. 52 Постанови НБУ № 75, первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними. І не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. Згідно п. 15 постанови НБУ № 75, операції банку мають бути зареєстровані та відображені в регістрах бухгалтерського обліку в день їх здійснення або наступного робочого дня, якщо операція здійснена після закінчення операційного дня (часу) банку або у вихідні чи святкові дні. Київський апеляційний суд, у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, у постанові від 29.05.2024 р., по справі № 357/9465/23 провадження № 22-ц/824/8742/2024, відмовив ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у задоволені його позовних вимог про стягнення боргу з відповідача посилаючись на те, що надані позивачем копія кредитного договору, та розрахунок боргу, не є достовірними, належними та достатніми доказами підтвердження факту виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором, оскільки не містять в собі повної інформації про погоджений сторонами номер платіжного засобу позичальника, на який потрібно було перераховувати кредитні кошти. Позивач, в якості доказу по справі, додав до позову паспорт споживчого кредиту. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, по справі № 393/126/20 від 23.05.2022 р., знайшла підстави для відступу від висновків Верховного Суду викладених у постановах: у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц, провадження № 61-13569св20, у справі № 313/346/20 провадження № 61-14573св20, від 18 листопада 2020 року, та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 провадження № 61-17707св19 про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. У підставах палати Касаційного цивільного суду зазначалось про те, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів так і договорів багатосторонніх правочинів. Домовленість сторін, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Тому ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Згідно ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», паспорт споживчого кредиту є інформаційним документом, який надається споживачеві до укладення договору. Його основна мета забезпечити споживача повною та прозорою інформацією про умови кредитування (повна вартість кредиту, процентна ставка, комісії, графік платежів тощо) для прийняття обізнаного рішення. Паспорт споживчого кредиту не є самостійним кредитним договором, і що найважливіше, не фіксує факт здійснення господарської операції з передачі грошових коштів. Він лише відображає умови, на яких може бути наданий кредит, а не факт його надання. Підпис на ньому підтверджує ознайомлення з умовами отримання кредиту, а не його реальне отримання. Паспорт споживчого кредиту є лише підтвердженням виконання переддоговірного обов`язку кредитодавець. Позивачем не доданий до позову розрахунок боргу. Згідно позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові по справі № 161/16891/15-ц від 30.01.2018р., доказами, які можуть підтверджувати наявність заборгованості, та її розмір, можуть бути тільки первинні бухгалтерські документи, оформлені у відповідності зі ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які фіксують здійснення певних господарських та фінансових операцій Згідно позиції Верховного Суду, у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, по справі № 554/4300/16-ц, первинні документи, можуть бути належними доказами підтвердження боргу тільки за умови, якщо вони будуть оформлені у відповідності зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Та у відповідності з «Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України» затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 р. Згідно п.2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі, та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документу, дату його складання, назву організації яка склала документ, зміст та обсяг операції. Посаду і прізвище особи, відповідальної за здійснення операції, та правильність її оформлення. Згідно п. 51 Постанови НБУ № 75 від 4 липня 2018 р., «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити як назву документа, дату складання, найменування банку від імені якого складений документ, зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення), посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Згідно п. 52 Постанови НБУ № 75, первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними. І не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. Згідно п. 15 постанови НБУ № 75, операції банку мають бути зареєстровані та відображені в регістрах бухгалтерського обліку в день їх здійснення або наступного робочого дня, якщо операція здійснена після закінчення операційного дня (часу) банку або у вихідні чи святкові дні. Згідно Постанови Київського апеляційного суду від 06.02.2020 р., по справі № 760/32527/18, провадження № 22-ц/824/789/2020, інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах аналітичного обліку. Без яких, виписка по рахунку не являється первинним документом. Згідно ст. 1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію. Згідно ст. 2 Закону, дія даного Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності. Згідно ст. 6 Закону, його вимоги є обов`язковими для всіх підприємств усіх організаційно-правових форм. Згідно п.2 ст. 9 Закону, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа, дату складання, зміст та обсяг операції, посаду і прізвища особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. Згідно Наказу Міністерства фінансів України № 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» від 24.05.1995 р., зі змінами № 467 від 28.12.2022 р., підписувати первинний документ має право тільки особа, уповноважена здійснювати дану операцію (п. 2.5 Положення № 88). Згідно п. 2.12. Положення № 88, керівник підприємства затверджує перелік відповідальних осіб, які мають право підписувати первинні документи на здійснення господарських операцій. Такі повноваження закріплюються наказом на право підпису первинних документів по підприємству. Заявлений позивачем розмір боргу ніяким чином не підтверджений. В матеріалах справи відсутній підтверджений первинними фінансовими бухгалтерськими документами розрахунок боргу. А без належного підтвердження розміру суми боргу, його наявність не являється доведеною в розумінні положень ч.1 ст. 77 ЦПК України. Не підтвердивши розмір боргу первинними фінансовими бухгалтерськими документами, позивач не виконав вимог ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, якими передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як не виконав вимог ч. 1 ст. 80 ЦПК України, якою передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Позивачем, в якості доказу перерахування кредитних коштів відповідачу по справі, був наданий лист від третьої особи ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 27747-0403 від 04.03.2024, надісланий на адресу первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» з повідомленням про здійснення переказу з редакцією платежу перерахування на карту клієнта № [NUMBER] у сумі 6 000 грн. на підставі договору ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 р. В якому, інформація про перерахування, саме кредитних коштів, саме кредитором по кредитному договору № 1800448 від 14.04.2021 р., ТОВ «Лінеура Україна» на рахунок відповідача [PERSON] - відсутня. Як відсутній договір на який, третя особа, посилається як на підставу виконання переказу вказаного в повідомлені. А без наявності даного договору, неможливо встановити, на яких підставах був здійснений зазначений переказ. Та хто являється його ініціатором, та його отримувачем. Згідно ст. 14 ЗУ №361-IX "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що надає фінансові платіжні послуги платнику (ініціатору платіжної операції), повинен забезпечити, щоб усі платіжні операції супроводжувались інформацією про платника (ініціатора платіжної операції): повне найменування та місцезнаходження або ідентифікаційний код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України /реєстраційний (обліковий) номер платника податків та номер рахунка/електронного гаманця, з якого списуються кошти/унікальний номер електронного платіжного засобу (у разі ініціювання платіжної операції з використанням електронних платіжних засобів), а в разі відсутності рахунка - унікальний обліковий номер фінансової операції. Траст, або інше подібне правове утворення повне найменування та місцезнаходження, номер рахунка/електронного гаманця, з якого списуються кошти, а в разі відсутності рахунка - унікальний обліковий номер фінансової операції. Інформацією про отримувача за платіжною операцією. Платіжна операція, ініційована в межах України, у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, електронних грошей, віртуальних активів, повинна супроводжуватися щонайменше номером рахунка/електронного гаманця або унікальним номером електронного платіжного засобу платника (ініціатора фінансової операції). Згідно п.2.1. кредитного договору, кредит позичальнику надає безпосередньо кредитодавець. Кредитодавцем по договору виступає ТОВ «Лінеура Україна». Згідно п. 2.4 договору, кредит вважається наданим в день перерахування коштів кредитором на рахунок позичальника. Тобто ТОВ «Лінеура Україна». Інформаційний лист від третьої особи не підтверджує самого факту передачі коштів кредитором ТОВ «Лінеура Україна» позичальнику за кредитним договором [PERSON] .. Що не доводить виконання зобов`язання кредитора по кредитному договору по наданню кредиту. В правовідносинах по кредитному договору приймають участь дві сторони: первісний кредитор та позичальник. Третя особа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» не є стороною цього договору. В матеріалах справи відсутні докази того, що дана третя особа діяла за дорученням або в інтересах кредитора. Сам інформаційний лист цього не доводить. А позивач не надав інших доказів того, що третя особа діяла за дорученням первісного кредитора. В матеріалах справи відсутній договір між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та третьою особою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про надання послуг з переказу грошових коштів. І предмет даного договору невідомий. Харківський апеляційний суд, у своїй постанові від 08 травня 2023 р., по справі № 638/6913/22 провадження № 22-ц/818/762/23, відмовляючи ТОВ Фінансова компанія «Фінтраст Україна» у задоволенні її позову про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором, мотивував своє рішення тим, що довідка третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», про проведення платежу, на яку позивач посилається як на доказ перерахування коштів на рахунок позичальника по кредитному договору, належним та достатнім доказом перерахування кредитних коштів не являється. На підставі того, що між ТОВ ФК «Контрактовий дім» та відповідачем по справі, відсутні юридичні та правові відносини з питань кредитування. Київський апеляційний суд, у своїй постанові від 10.10.2024 р., по справі 765/15128/23 провадження 22-ц/ 824/13668/2024 відмовляючи ТОВ «Укр Кредит фінанс» у задоволенні його апеляційної скарги, про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором, мотивував своє рішення, у тому числі і тим, що загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, здійснюється у відповідності з ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Який встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду за платіжними системами. Згідно з ч. 22.1 ст. 22 Закону, ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, меморіальний ордер. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. В матеріалах справи міститься лист на адресу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» від ТОВ ФК «Контрактний дім» (ЄДРОУ 35442539), в якому останній повідомляє про успішність фінансових операцій. При цьому вказаний лист не є первинним бухгалтерським документом, з якого можна встановити дійсність фінансової операції. Крім того, з даного листа вбачається, що переказ коштів здійснювався ТОВ ФК «Контрактний дім» яке не є учасником даної справи. Крім того, до позову не долучено доказів на підтвердження підстав здійснення таких фінансових операцій. А тому, вказаний доказ не свідчить про виконання кредитором умов договору з перерахування коштів на картковий рахунок відповідача по справі. Довідка, за підписом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту за Кредитним договором також не є первинним бухгалтерським документом, оскільки не відповідає положенням ст. 22 Закону. Оскільки до позовної заяви не долучено жодного із цих документів: платіжне доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, меморіальний ордер, колегія суддів приходить до висновку про те, що за Кредитним Договором позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували, що кредитор ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконав зобов`язання щодо видачі грошових коштів на картковий рахунок позичальника. Позивач додав до позову договір факторингу № 0224122001 укладений 24.12.2021 р. між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем по справі ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до якого право вимоги з відповідача по справі, по кредитному договору перейшло від первісного кредитора до позивача по справі. Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав або від первісного кредитора, або від фактора, письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги, з повідомленням про суму грошової вимоги та реквізитів фактора. Згідно ч.2 ст. 1082 ЦК України, боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Згідно ч.2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку перед новим кредитором до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Він, як і раніше, повинен виконувати свої боргові зобовязання тільки перед первісним кредитором. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач по справі, хоч якимось чином повідомлявся про зміну кредитора з боку первісного кредитора чи з боку фактора та позивача по справі. Згідно позиції викладеній у постанові Дніпровського апеляційного суду, від 04 вересня 2023 р., по справі № 175/1255/23 провадження № 22-ц/803/7045/23, в якій апеляційний суд відмовив у задоволенні позову ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі, по причині не повідомлення боржника про зміну кредитора. Такої ж позиції, дотримався Дніпровський апеляційний суд, у своїй постанові від 21 серпня 2023 р., по справі № 176/655/23 провадження № 22-ц/803/6707/23, в якій суд також відмовив у задоволенні позову ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі ще й через те, що у справі відсутні докази повідомлення боржника про зміну кредитора. Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 1ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами по справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приймаючи до уваги те, що позивачем ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ», не надано суду належних доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» відповідачу по справі [PERSON] по кредитному договору № 1800448 від 14.04.2021, а факт набуття позивачем права вимоги боргу з відповідача по даному кредитному договором не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову позивача ТОВ ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] - слід відмовити. На підставі вище наведеного, суд,

Outcome: dismissed