Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17 серпня 2022 року та заяви про зменшення позовних вимог від 01.06.2023 року, прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.12.2015 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, визначити місце проживання спільної малолітньої дитини, [PERSON] , з матір`ю, визначити батьку способи та порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюбні відносини між сторонами значно погіршилися, шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведеться, а подальше спільне життя суперечить інтересам позивача та дитини. Малолітня дитина проживає разом з матір`ю, яка повністю забезпечує її догляд та духовний і фізичний розвиток. Оскільки в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування з дитиною, 17 серпня 2022 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій вона просила суд додатково визначити способи та порядок спілкування батька з дитиною, виходячи з інтересів дитини та рівних прав батьків. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги, в тому числі і збільшені позовні вимоги щодо порядку участі у вихованні, визнає у повному обсязі. Він не заперечує проти розірвання шлюбу, визначення місця проживання сина з матір`ю, а також повністю погоджується із запропонованим позивачем графіком та способами його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідач просив суд розглядати справу за його відсутності. Третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, у судове засідання представника не направила. Ухвалою суду від 26 березня 2025 року було витребувано у Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 19 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 218. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (СК України), позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, примирення неможливе, і відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи, що дитина проживає з матір`ю, яка піклується про неї, а батько з цим погоджується, суд визначає місце проживання дитини з матір`ю. Згідно зі ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Стаття 159 СК України визначає, що суд встановлює способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку тощо. Запропонований позивачем у заяві про збільшення позовних вимог порядок участі батька у вихованні дитини повністю підтриманий відповідачем у його відзиві. Такий графік відповідає інтересам дитини, не перешкоджає її нормальному розвитку та забезпечує рівноцінну участь батька у житті сина відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» та СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 грн, який підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved