Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

І. Суть справи: Адвокат Атавін О.С. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити позивачу додатковий строк терміном у 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, проте пропустив встановлений законом 6-місячний строк, оскільки не знав про існування заповіту на його ім`я, а державна нотаріальна контора не повідомила спадкоємця про відкриття спадщини. Відповідач правом на надання відзиву, передбаченого ст.178 ЦПК України, не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи. У судовому засіданні [PERSON] пояснив, що протягом тривалого часу після смерті спадкодавця він не володів інформацією про наявність будь-яких розпорядчих документів щодо майна. Про існування заповіту, складеного [PERSON] , він дізнався випадково лише в грудні 2026 року під час прибирання та розбору особистих речей і документів у будинку спадкодавця, де в одній із книг ним було виявлено оригінал заповіту. Позивач наголосив, що спадкодавець за життя не повідомляв його про свою волю, а знайти документ раніше не видавалося можливим через його приховане місцезнаходження. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без участі представника ради за наявними матеріалами справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.01.2026 р. відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.01.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Краслянської сільської ради /а.с.11/. Згідно заповіту від 20.02.2004 р., записаного секретарем Краслянської сільської ради, Прилуцького району, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON] /а.с.9/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Заря», що підтверджується копією сертифікату серії ЧН №0198002 /а.с.10/. Згідно копії довідки секретаря Краслянської сільської ради від 27.09.2018 р. [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] та знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю, проживав один /а.с.12/. Інформаційною довідкою приватного нотаріуса від 06.01.2026 р. підтверджується відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав пропущення позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини /а.с.13/. V. Норми права, що підлягають застосуванню. Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок, зокрема, смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Положеннями ст.1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає реалізувати своє право на прийняття спадщини, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подає нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. VІ. Мотиви суду. Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , який заповів все своє майно [PERSON] , однак останній протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подав. Строк для прийняття спадщини не є присічним і сам факт його пропуску не свідчить про втрату особою права на спадкування, суд проаналізує поважність причин його пропуску позивачем. Згідно роз`яснень, викладених в п.24 постанови Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суди, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, повинні виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Мотивуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач, який не є спадкоємцем будь-якої черги спадкоємців за законом, посилався на необізнаність про складений спадкодавцем на його ім`я заповіт та прихований спосіб зберігання заповіту, що є об`єктивною перешкодою, оскільки звичайний огляд приміщення та речей померлого не дозволяв виявити документ у встановлений 6-місячний строк. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, оскільки вони оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи. Суд звертає увагу на те, що свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Враховуючи необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, відсутність інших спадкоємців за законом, з огляду на свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права, суд вважає наявними підстави для задоволенню позову шляхом визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці, оскільки відсутність доказів належного повідомлення спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини є об`єктивною перешкодою для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини. Натомість, відмова у наданні додаткового строку у ситуації, коли спадкоємець об`єктивно не знав про своє право через прихований спосіб зберігання заповіту спадкодавцем, становила б надмірний тягар для позивача та порушувала б баланс між законними інтересами особи та правовою визначеністю. Ненадання позивачем постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій не може бути формальною підставою для відмови в захисту невизнаного права на спадкове майно, оскільки факт пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса сторонами не заперечується. Окрім того, наявна відповідна інформаційна довідка свідчить про неможливість врегулювання цього спору у досудовому порядку. VІ. Розподіл судових витрат. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved