Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс»), в особі представника Романенка М.Е., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту за №1329144319137 від 18.10.2023 у розмірі 14000 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4000 грн; заборгованість за відсотками - становить 10000 грн. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 18.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал»» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1329144319137, в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. ТОВ «ФК «Віва Капітал» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, в той час як відповідачка [PERSON] не виконала свої зобов`язання, грошові кошти не повернула та проценти за користування коштами не сплатила. 18.10.2024 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №18102024, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідачкиза кредитним договором №1329144319137 у розмірі 14000 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 4000 грн; заборгованість за відсотками 10000 грн. Станом на дату звернення до суду, відповідачка не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, а тому просив стягнути з відповідачки в користь позивача заборгованість за кредитним договором №1329144319137 у розмірі 14 000 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 4000 грн; заборгованість за відсотками 10000 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422, 40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовна заява з додатками, ухвала суду про відкриття провадження, направлені відповідачці за місцем реєстрації повернулись до суду без вручення з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Що в свою чергу, згідно ст. 128 ЦПК України, дає суду підстави дійти висновку про належне сповіщення відповідачки про надходження позову та відкриття провадження у справі, та узгоджується з висновками ВС, викладеними у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17). Крім того, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідачки, така про надходження позову та відкриття провадження у справі повідомлявся 09 лютого 2026 року через офіційний веб - сайт суду. На момент розгляду справи судом відповідачкою відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.10.2023 [PERSON] звернулась до ТОВ «ФК «Віва Капітал» із Анкетою-заявкою на отримання кредиту, яка підписана відповідачкою електронним підписом D1W9V6, у якій вказала свої персональні дані, адресу, місце роботи, контактну інформацію, фінансовий стан та дані про кредит, в тому числі реквізити банківської карти для зарахування кредитних коштів [NUMBER] . 18.10.2023 між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1329144319137, який підписаний відповідачем електронним підписом D1W9V6, за умовами якого позивач надає [PERSON] кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії у розмірі 4000 грн на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.1, 1.2 Договору). Відповідно до п.п. 1.3, 1.3.1 Договору, строк дії договору 120 днів. [PERSON] зобов`язалась повернути кредит 15.02.2024 або достроково, а також оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у Графіку платежів (додаток 1), протягом дії кредиту. Згідно з п.п. 1.4, 1.4.1, 1.4.2, 1.6, 1.7 Договору, тип процентної ставки - фіксована. Дисконтна процентна ставка становить 2,25% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 кредитного договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 146642,74%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору становить 15800,00 грн. Кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом у особистому кабінеті, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від Кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), Кредитодавець відповідальності не несе (п. 2.23 Договору). Сторони підтверджують, що Електронний договір та всі додатки до нього мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручно підписами сторін, тобто вчинені в простій письмові формі (п. 2.24 Договору). Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1329144319137 від 18.10.2023 є графік платежів, яким встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом та який підписаний [PERSON] електронним підписом D1W9V6. Додатком № 2 до Договору про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» № 1329144319137 від 18.10.2023 є згода [PERSON] на взаємодію з третіми особами при врегулюванні проблемної заборгованості, яка підписана [PERSON] електронним підписом D1W9V6. Також, 18.10.2023 [PERSON] електронним підписом D1W9V6 підписано Паспорт до Договору про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» № 1329144319137 від 18.10.2023, який містить відомості про основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту аналогічні тим, які узгоджені сторонами у договорі про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» № 1329144319137 від 18.10.2023. ТОВ «ФК «Віва Капітал» 18.10.2023 надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 4000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , № транзакції: 1312162034, що підтверджується інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 30230\-1312162034\-24122025 від 24.12.2025 та довідкою ТОВ «ФК «Віва Капітал» про ідентифікацію. Вказаний номер картки є ідентичним тому, який вказано відповідачкою [PERSON] у Анкеті-заявці на отримання кредиту та кредитному договорі. Між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи фінанс» 18.10.2024 укладено договір факторингу №18.10.2024, відповідно до умов якого «ФК «Віва Капітал» передає (відступає) ТОВ «Діджи фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи фінанс» приймає належні ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників у Реєстрі боржників, про що також був складений Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу від 18.10.2024. Факт відступлення боргу підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору факторингу боржників, відповідно до якого передано борг [PERSON] за договором позики №1329144319137в сумі 14000 грн, з яких заборгованість за основним боргом 4000 грн, заборгованість за процентами 10000 грн. 15.08.2025 ТОВ «ФК «Віва Капітал» надсилало на адресу відповідачки [PERSON] претензію-вимогу про виконання грошових зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1329144319137 від 18.10.2023, у якій ТОВ «Діджи фінанс» просило сплатити заборгованість у розмірі 14 000,00 грн., з яких 4000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 10000 грн. заборгованість по сплаті відсотків, у термін до 20.10.2025. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та відповідачкою [PERSON] 18.10.2023 було укладено договір №1329144319137про надання споживчого кредиту ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» 18.10.2023 надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 4000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , № транзакції: 1312162034, що підтверджується інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 30230\-1312162034\-24122025 від 24.12.2025 та довідкою ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» про ідентифікацію. Відповідачка [PERSON] належним чином не виконала умови договору, допустила виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернула. Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів за його користування від позичальника за договором №1329144319137 про надання споживчого кредиту. Відповідачка не надала суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості або ж її відсутності. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості відповідачки підтверджується розрахунком заборгованості, який надано суду та відповідачкою не спростований, позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що за договором факторингу №18.10.2024 від 18.10.2024 право вимоги до [PERSON] за кредитним договором перейшло до ТОВ «Діджи фінанс», що підтверджується договором факторингу, додатками до нього та платіжним дорученням, з відповідачки в користь позивача слід стягнути заборгованість, яка, відповідно до розрахунку позивача, складає 14000 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4000 та заборгованості за відсотками в сумі 10 000 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 442, 40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, однак суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем, в тому числі на професійну правничу допомогу, доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідачки, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у загальному розмірі 6000 грн є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідачки, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у даній справі в розмірі 3000,00 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved