Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Виклад позиції позивача. Берестинська окружна прокуратура Харківської області в особі представника Нестєров Д.І. звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] шкоду, заподіяну водним живим ресурсам у розмірі 65416,00 грн. Позовна заява обґрунтовано тим, що Берестинською окружною прокуратурою встановлено порушення у сфері охорони навколишнього природного середовища внаслідок спричинення [PERSON] та [PERSON] шкоди водним живим ресурсам. Відповідно до даних, викладених в протоколах про адміністративне правопорушення ХА №000118 та ХА №00129 від 28 серпня 2024 року, встановлено, що 28 серпня 2024 року о 07 год 45 хв [PERSON] спільно з [PERSON] на ставку поблизу с. Лозова Берестинського району Харківської області здійснювали забороненими знаряддями лову - сіткою з льоси, незаконний вилов риби та виловили: товстолоба - 10 екземплярів (24,1 кг), сазана (коропа)- 4 екземпляра (6,2 кг), білого амура 4 екземпляра (8,3 кг), загальною вагою 38,6 кг, чим завдано збитків рибному господарству України на загальну суму 7871,00 гривень. Вказаними діями [PERSON] та [PERSON] порушили вимоги пп. 1 п. 1 розділу IV «Правил любительського та спортивного рибальства», ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ». Відповідно до п.п. 1 п. 1 розділу IV «Заборонені знаряддя та способи добування (вилову) водних біоресурсів під час здійснення любительського, спортивного рибальства і підводного полювання та інші заборони» Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 вересня 2022 року № 700, забороняється добування (вилов) такими знаряддями: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів. Однак, [PERSON] та [PERSON] здійснювали вилов риби забороненим знаряддям лову-«льосовою сіткою», тобто займалися промисловим виловом риби не маючи відповідного дозволу. Постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 27 вересня 2024 року у справі № 624/884/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. Вказана постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили 08 жовтня 2024 року. Постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 27 вересня 2024 року у справі № 624/885/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. Вказана постанова суду набрала законної сили 08 жовтня 2024 року. Згідно вищезазначених постанов суду і [PERSON] , і [PERSON] повністю визнали себе винними у вчиненні інкримінованого їм адміністративного правопорушення. Розрахунок збитків, нанесених рибному господарству України незаконними діями [PERSON] та [PERSON] у розмірі 65416 грн, проведено Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року, які до цього часу винними особами добровільно не відшкодовано. У відповіді на відзив вказано, що відповідачі здійснювали вилов риби забороненим знаряддям сіткою з льоси, тобто займалися промисловим виловом риби не маючи відповідного дозволу. Також зазначає, про допущену технічну помилку, внаслідок якої зазначена сума збитків у розмірі 7871 грн, проте далі по тексту та у прохальні частині вірно зазначена сума збитків, які підлягають стягненню, а саме у сумі 65416,00 грн. Позиція відповідача [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] адвокат - Кадун П.В. подав відзив, в якому вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, відзив обґрунтований тим, що відповідно до описової частини «відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2024 року [PERSON] з [PERSON] на ставку поблизу с. Лозова Берестинського району здійснювали забороненими знаряддями лову сіткою незаконний вилов риби толстолоба сазана, білого амура, чим завдано збитків на суму 7871,00 грн, чим порушили вимоги п. 1 1 розділу IV «Правил любительського та спортивного рибальства» ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», але у позовних вимогах шкода 65416 грн. Казаний ставок, відповідно до договору оренди, переданий в оренду [PERSON] , строком до 2025 року включно та відповідно до п. 2.1 вказаний ставок передається для риборозведення, чим він і займається на протязі всього часу. Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 35 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що суб`єкти рибного господарства, серед іншого, зобов`язані додержуватись правил рибальства, що орендодавцем порушено не було, так як він використовував вказаний ставок відповідно до умов договору та займався розведенням риб: товстолоба, білого амура, карпа, та для потреб ЗСУ здійснював вилов вказаних порід риб, а для того, щоб здійснити такий вилов він, за усною домовленістю домовлявся з відповідачами, які й проводили вилов наданою ним сіткою. Посилання в позовній заяві на порушення ст. 27 закону України «Про тваринний світ» не відповідає дійсності, так як ніякого любительського чи спортивного рибальства не проводилось. [PERSON] являється волонтером, який відповідно до довідки виданої Кегичівською селищною радою Харківської області дійсно приймає участь у допомозі ЗСУ, які передаються на потребу військовим, що саме по собі спростовує спортивне, любительське рибальство. Позиція третьої особи: Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області. 27 жовтня 2025 року подано пояснення на відзив, в яких просить задовільни позовні вимоги, обґрунтовуючи це тим, що постанови набрали законної сили та не були оскаржені відповідачами. Вказують, що наданий договір оренди земельної ділянки з водного фонду (без оренди водного об`єкту), яка знаходилась в межах с. лозова Лозівської сільської ради Кегичівського району [PERSON] не надає останньому право займатися на вказаній водоймі спеціальним використанням водних біоресурсів, а також здійснювати діяльність як суб`єкта аквакультури. Таким чином, вилов водних біоресурсів на вказаній водоймі можливий виключно у відповідності до вимог Правил любительського рибальства. Отже, навіть усна домовленість між відповідачами та орендарем вказаної земельної ділянки [PERSON] не надає останнім право на вилов водних біоресурсів з порушенням вимог Правил любительського рибальства, а саме забороненими знаряддям лову сіткою. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 03 липня 2025 року Берестинська окружна прокуратура Харківської області в особі представника Нестєров Д.І. звернулась до суду з позовом. Ухвалою суду від 03 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20 серпня 2025 року. Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Кадуна П.В. про поновлення строку на подання відзиву задоволено. Поновлено строк для подання відзиву. Долучено відзив з додатками відповідача [PERSON] - адвоката Кадуна П.В. у даній справі до розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у матеріалах справи доказами, позовні вимоги не визнає. Представник третьої особи управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області, також у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи Кегичівської селищної ради Харківської області, у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Прокурор Іванчак В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представника відповідача [PERSON] [PERSON] , заперечив проти задоволення позовних вимог з викладений у відзиві підстав, вказав, що прокуратура взагалі не може бути позивачем у цій справі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також заперечив проти задоволення позовних вимог, про те вказав, що дійсно був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанову не оскаржував, ловив рибу для ЗСУ. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що у нього в оренді ставок перебуває вже більше 30 років, ремонтував його та дамбу, запускав рибу, паспорта водного об`єкту та дозволу на промисловий вилов риби не має. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом установлено, постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 27 вересня 2024 року у справі № 624/884/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. Вказана постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили 08 жовтня 2024 року. Постановою встановлено, що 28 серпня 2024 року о 07 год 45 хв на ставку без назви, поблизу с. Лозова, Красноградського району, Харківської області [PERSON] спільно з [PERSON] ловив рибу з металевого човна забороненим для любительського рибальства знаряддям лову: сіткою з льоси 1 шт та піймав таку рибу: товстолоб 10 екз (24,1 кг), сазан (короп) - 4 екз (6,2 кг), білий амур - 4 екз (8,3 кг) загальною вагою 38,6 кг. Цими діями порушив р. 4 п. 1 п.п. 1. Правил любительського рибальства. При складанні протоколу вилучені сітка з льоси 1 шт, човен 1 шт та риба. Розмір заподіяної шкоди завданої рибному господарству України в розмірі 65416,00 грн при розгляді справи не стягувалася. Постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 27 вересня 2024 року у справі № 624/885/24 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. Вказана постанова суду набрала законної сили 08 жовтня 2024 року. Постановою встановлено, що 28 серпня 2024 року о 07 год 45 хв [PERSON] спільно з [PERSON] ловив рибу з металевого човна забороненим знаряддям для любительського лову: сіткою з льоси 1 шт та піймав таку рибу: товстолоб 10 екз (24,1 кг), сазан (короп) - 4 екз (6,2 кг), білий амур - 4 екз (8,3 кг). Цими діями порушив р. 4 п. 1 п.п. 1. Правил любительського рибальства. При складанні протоколу вилучені сітка з льоси 1 шт, човен 1 шт та риба. Розмір заподіяної шкоди завданої рибному господарству України в розмірі 65416,00 грн при розгляді справи не стягувалася. Пунктом 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Згідно розрахунку матеріальної шкоди [PERSON] спільно із [PERSON] внаслідок незаконного добування (вилову) знищення або пошкодження водних біоресурсів або знищення цінних видів водних біоресурсів, згідно з Постановою КМУ «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів» від 29 вересня 2023 року № 1042, загальна сума шкоди складає 65416,00 грн. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при розгляді позовів про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 10 грудня 2004 №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» передбачено, що при визначенні розміру шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, залежно від конкретних обставин справи застосовуються такси, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 19 січня 1998 року №32 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або від 21 квітня 1998 року №521. Згідно ст. 60 Закону України «Про тваринний світ» посадові особи центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, що здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, відповідно до закону мають право визначати розмір збитків, завданих об`єктам тваринного світу, за затвердженими таксами та методиками. Також відповідно до ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Відповідно до п.1 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №895 від 30 вересня 2015 Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем. Відповідно до п. 7 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України Держрибагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Згідно ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.6.3 Правил любительського і спортивного рибальства застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству, внаслідок порушення Правил рибальства. Порушення у сфері охорони, використання і відтворення водних біоресурсів спричиняють шкоду інтересам держави внаслідок вилучення певних видів біоресурсів з їх природного середовища та необхідності фінансування державою заходів щодо їх відновлення. Крім того, невідшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконним виловом риби, не поповнює надходження до бюджету, чим завдається шкода економічним інтересам держави. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача. Постановами суду доведено вину відповідачів [PERSON] і [PERSON] у вчиненні ними адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст.85 КК України, прямим результатом вчиненого адміністративного правопорушення стало заподіяння збитків рибному господарству України на суму 65416,00 грн. З абзацу 1 пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 пункту 2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Пленум роз`яснив судам, що «розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 440,450 ЦК України (ст.1166,1187 ЦК України 2004 року) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що винуватість [PERSON] і [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КК України доведена, шкода заподіяна державі (рибному господарству) в особі Кегичівської селищної ради пов`язана із вчиненням даного адміністративного діяння, суд дійшов висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь Кегичівської селищної ради Харківської області у відшкодування матеріальної шкоди 65416,00 грн. Чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною рибних запасів, у тому числі вживати заходи до відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, однак, як зазначає прокурор, ані Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області який є уповноваженим органом на звернення до суду, ані його територіальним органом Кегичівською селищною радою Берестинського району Харківської області упродовж тривалого часу відповідних заходів не вжито, попри очевидність допущеного відповідачем правопорушення. На виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» направлено відповідні листи-повідомлення до Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області та Кегичівської селищної ради Берестинського району Харківської області. Від Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області отримано лист №5-5-9/790-25 від 17 червня 2025 року та від Кегичівської селищної ради отримано лист №04-09/1952 від 17 червня 2025 року, з яких слідує, що вказаними органами заходи щодо судового захисту інтересів держави з зі спірного питання не вживались та вживатись не будуть. Таким чином, з вищезазначених листів уповноважених органів наміру вжиття заходів щодо захисту інтересів держави в судовому порядку не простежується. Вказане розцінюється як бездіяльність уповноважених органів в даному випадку. З огляду на викладене, обґрунтування, наведені прокурором в позові щодо представництва у суді, суд вважає достатніми для його звернення у суд, оскільки порушуються питання захисту інтересів держави, доведено наявність усіх необхідних елементів цивільно-правової відповідальності. Так, позивачем доведений факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками для позивача. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимогст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн. За таких обставин,

Outcome: approved