Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Представник заявниці звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив визнати безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що заявниця була пов`язана спільним побутом [PERSON] , вони мали взаємні права та обов`язки та 30 липня 2011 року заявниця та [PERSON] зареєстрували шлюб та мають трьох дітей. 01 серпня 2012 року [PERSON] пішов з дому у невідомому напрямку і до теперішнього часу більше не повернувся, зі своєю родиною зв`язок не налагодив. З 20 серпня 2012 року [PERSON] перебуває у державному розшуку, як безвісно зникла особа, його місцезнаходження невідоме.18 листопада 2025 року [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявами про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання до Арцизької міської ради, однак їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю письмової згоди [PERSON] як батька для реєстрації місця проживання, тому заявниця змушена звернутися до суду із зазначеною заявою. Заявниця та її представник у судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву, вислухавши обґрунтування представника заявниці, дійшов висновку, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення вимог заяви по суті, що заява про визнання особи безвісно відсутньою підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно з статтею 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження також справи про визнання фізичної особи недієздатною (пункт 1 частини 2 статті 293 ЦПК України). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , заявниця у справі (а.с. 9), та [PERSON] 30 липня 2011 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 липня 2011 року (а.с. 13). Заявниця [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 716 від 03 листопада 2025 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до складу її сім`ї входять сини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до листа Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області [PERSON] , [INFO] раніше мешкав по [ADDRESS] , з 20 серпня 2012 року [PERSON] знаходиться в державному розшуку, як безвісно зникла особа, до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено (а.с. 6). Згідно з інформаційною довідкою № 168 від 06 листопада 2025 року, виданою Надеждівським старостинським округом Арцизької міської ради Перевишков А.Д. з 2007 року по 2012 рік дійсно проживав без реєстрації з дружиною [PERSON] та дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На даний час місце знаходження [PERSON] невідоме (а.с. 8). Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до статті 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені статтею 44 ЦК України. Згідно зі статтею 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування. За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини 2 статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, мають неповнолітніх дітей. Відповідно до листа Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області [PERSON] , [INFO] раніше мешкав по [ADDRESS] , з 20 серпня 2012 року [PERSON] знаходиться в державному розшуку, як безвісно зникла особа, до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено (а.с. 6). Згідно з інформаційною довідкою № 168 від 06 листопада 2025 року, виданою Надеждівським старостинським округом Арцизької міської ради [PERSON] з 2007 року по 2012 рік дійсно проживав без реєстрації з дружиною [PERSON] та дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На даний час місце знаходження [PERSON] невідоме (а.с. 8). Судом з`ясовано, що заявниці необхідно визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім для реєстрації/зняття з реєстрації неповнолітніх дітей. Таким чином, враховуючи відсутність відомостей протягом року за місцем останнього відомого місця проживання [PERSON] , суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявниці та наявність підстав для визнання останнього безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою в порядку статті 309 ЦПК України. На підставі статей 43 ЦК України,

Outcome: approved