Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

До Галицького районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Раврик І.Д., до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від даного шлюбу є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося, кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, шлюб носить виключно формальний характер, фактично сім`я розпалася, разом не проживають. Досудові заходи врегулювання стосунків вживалися, однак не дали результату, примирення неможливе. З цих підстав просить суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] та його представник, в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві представник позивачки вказав про розгляд справи за відсутності позивачки та представника, позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 20.02.2026 скерував на адресу суду заяву, згідно з якою не заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив шлюб розірвати Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 15 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №20 (Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , виданого 15 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, а.с.4). За період відносин у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] (копія Свідоцтва про народження від 16.08.2016 серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Тустанської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, а.с.7). Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов такого висновку. Статтею 7 Сімейного кодексу України визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з частинами 1, 6 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (частини 3, 4 статті 56 СК України). Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем. Приймаючи визнання позову, суд також виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Розглядаючи спір, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved