Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У січні 2026 року позивач ТОВ "Укр кредит фінанс" звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , заборгованість за кредитним договором №1427-6859 від 29.07.2024 у розмірі 20 000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.07.2024 між ТОВ "Укр кредит фінанс" та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1427-6859 та відповідачу надано кредит в розмірі 4000 грн., строком на 365 днів, зі сплатою комісії за видачу кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, процентів за зниженою ставкою 1,50% в день, за стандартною ставкою - 1,50 % в день за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 1,18 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит та не виконав інші грошові зобов"язання, а тому станом на 26.11.2025, загальний розмір заборгованості становить 24132 грн., з них за кредитом - 4000 грн., за процентами - 19532 грн., по комісії - 600 грн. Кредитодавцем прийнято рішення про застосування до позичальника програми лояльності для споживачів та частково списано заборгованість за нарахованими комісією та процентами в сумі 4132 грн. та заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20000 грн., з них: за кредитом - 4000 грн., за процентами - 16000 грн. Ухвалою суду від 27.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання, в якому просить розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судові засідання, призначені на 18.02.2026 та 03.03.2026, відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження. За правилами ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 29.07.2024 з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи вебсайту між ТОВ "Укр кредит фінанс" та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1427-6859 продукту "CreditKasa", який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором А3138. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу надано кредит для задоволення особистих потреб в сумі 4000 грн., строком на 365 днів, тобто до 28.07.2025, які перераховані на вказану ним платіжну картку. Базовий період сплати відсотків - 14 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною процентною ставкою: 1,50% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору; 1,18% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту. У таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором №1427-6859 від 29.07.2024 зазначено, що кредит в сумі 4000 грн. надано з 29.07.2024 по 28.07.2025, на 365 днів, кількість днів у розрахунковому періоді - 14, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 24132 грн, проценти за користування кредитом всього 19532 грн, реальна річна процентна ставка - 27261,47%, загальна сума вартості кредиту - 24132 грн. З квитанції АТ КБ "ПриватБанк" від 29.07.2024 та довідки ТОВ "Укр кредит фінанс" вбачається, що [PERSON] на підставі кредитного договору №1427-6859 від 29.07.2024 на платіжну картку [NUMBER] перераховано кошти в сумі 4000 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором №1427-6859 від 29.07.2024, станом на 26.11.2025 [PERSON] має заборгованість в сумі 24132 грн., яка складається із основного боргу - 4000 грн., відсотків - 19532 грн. та комісій - 600 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно дослідженого кредитного договору він укладений між позивачем та відповідачем в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення кредитного договору з відповідачем в електронному вигляді шляхом підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що відповідає Закону України "Про електронну комерцію". Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Поданими доказами позивачем ТОВ "Укр кредит фінанс" доведено виконання своїх зобов"язань за кредитним договором в повному обсязі, а саме - відповідачу надано кредит на суму 4000 грн., який 29.07.2024 перерахований на картковий рахунок відповідача. У той же час, [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив нараховані відсотки, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом. Згідно з розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 26.11.2025 становить 24132 грн. та складається з основного боргу - 4000 грн., залишку відсотків - 19532 грн. та залишку комісій - 600 грн. Проте, позивачем заявлено вимогу до відповідача про стягнення лише частини заборгованості за кредитним договором, а саме - в розмірі 20000 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 4000,00 грн. і простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 16000 грн. Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками після 21.08.2024, виходячи з наступного. Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування та передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %. Судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії №1427-6859 між ТОВ "Укр кредит фінанс" та відповідачем укладений 29.07.2024. З огляду на внесені зміни до Закону, визначення відсотків у договорі за користування кредитними коштами та їх подальше нарахування мало здійснюватися відповідно до п.5 ст.8, п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", а саме - за процентною ставкою з 21.08.2024 не більше 1%. Однак, під час нарахування процентів після 21.08.2024 положення Закону порушені, оскільки [PERSON] нарахування процентів здійснювалось за ставкою 1,50 %, 1,18 %, а не 1%, як передбачено Законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти з згідно розрахунку проведеного судом з урахуванням положень Закону України "Про споживче кредитування": - з 29.07.2024 по 20.08.2024 на загальну суму 1380 грн., з розрахунку: 4000 грн. х 1,50% х 23 дня; з 21.08.2024 по 28.07.2025 на загальну суму 13680 грн., з розрахунку: 4000 грн. х 1,00% х 342 дні. При зазначених обставинах, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки на загальну суму 15060 грн. (1380+13680 грн.). З викладеного розрахунку вбачається, що несплачена відповідачем сума процентів за користування кредитними коштами становить 15060 грн., у той час як позивачем заявлено до стягнення заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 16000 грн. Беручи до уваги, що [PERSON] не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, а тому суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 19060 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 4000 грн., заборгованість за відсотками - 15060 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (19060/20000)х2662,40 = 2537 грн. 27 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial