Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

12.02.2026 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по цивільній справі № 336/12915/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Вказаним рішенням ким позов задоволено частково: - стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики № 75698849 у сумі 30 000,00 гривень, з яких: 15 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками. - cтягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1578,32 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2280,42 гривень. 20.02.2026 через підсистему "Електронний суд" надійшла заява адвоката Вишнякова Д.О. про ухвалення додаткового рішення суду, в якій зазначено, що стороною відповідача у відзиві на позовну заяву було заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача у розмірі 5000 грн. Однак дане питання не було вирішено при ухваленні рішення суду. А тому, оскільки позов задоволено частково (на 65,16 % від ціни позову), просять стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34,84 % від загальної суми таких витрат, а саме 1742 грн. 24.02.2026 року до суду надійшли заперечення від ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за змістом яких, позивач просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із тим, що такі "витрати у малозначній справі є значно завищеними, оскільки не потребують значної витрати часу". Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За положеннями ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що у матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомогу від 31.03.2023 року; додаткова угода про надання правничої допомогу від 31.03.2023 року; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 20.02.2026 року на загальну суму 5000 грн.; довідка про отримання грошових коштів від 20.02.2026 року на загальну суму 5000 грн. Клопотання про стягнення з позивача витрат відповідача на правничу допомогу викладено у відзиві. Суд вважає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. є співмірними із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а тому, оскільки позов задоволено частково, а судом не було вирішено питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу при ухваленні рішення, суд вважає за необхідне стягнути з позивача 34,84% від суми витрат відповідача на правничу допомоги, що становить 5000 х 34,84 : 100 = 1742 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved