Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. АТ «СЕНС БАНК» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 63974 грн 11 коп, з яких: 46 788 грн 87 коп прострочене тіло кредиту, 17185 грн 24 коп відсотки за користування кредитом, та понесених судових витрат. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 13.11.2017 [PERSON] , уклав із Акціонерним товариством «Альфа Банк» (надалі Банк), угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між ним та банком із наступними основними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту 0 «Максимум готівка», мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредиту) 200 000 гривень, сума встановленої кредитної лінії на дату укладення договору 10 000 гривень, процентна ставка 24,00% річних для торгових операцій та/або операцій зняття готівки, тип процентної ставки фіксована, тип картки МС DEBIT WORLD, порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 гривень. Відповідно до умов Кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався, в порядку та на умовах визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими відповідач активно користувався, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 63 974 грн 11 коп, з яких: 46 788 грн 87 коп прострочене тіло кредиту, 17185 грн 24 коп відсотки за користування кредитом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 04.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 22.07.2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги АТ «СЕНС БАНК», стягнуто з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість в сумі 63974 гривень 11 копійок, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. 04.09.2025 року до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 22.07.2025 року ( а.с. 51-58). У фактичних обставинах заяви, відповідач зазначив, що звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позивача. На підстав укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Зазначає, що він не підписував та не ознайомлювався з Умовам, Правилами та Тарифами позивача щодо процентної ставки, пені та комісії до укладеного договору. Позивачем не надано суду докази оформлення та укладання між сторонами, та відповідно отримання позичальником публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тарифів банку, щоб в сукупності із заявою про приєднання, свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт належного ознайомлення відповідача з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису позичальника на умовах та правилах публічної пропозиції на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Крім того, зазначає, що відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до кредитного договору. Що стосується процентів, відповідач зазначив, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, Умови та Правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять ані особистого підпису позичальника, ані дати їх складання. Позивачем не надано доказів ознайомлення позичальника саме із такою редакцією Умов та правил надання банківських послуг Ухвалою суду від 25.09.2025 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.07.2025 року по цивільній справі № 751/4570/25 за позовом АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. Справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судові засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належно, у позові просить розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 19.02.2026 року оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 23.02.2026 року о 16 годині 55 хвилин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 13.11.2017 АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію [PERSON] на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якої тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту 0 «Максимум готівка», мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредиту) 200 000,00 грн., сума встановленої кредитної лінії на дату укладення договору 10 000,00 грн, процентна ставка 24,00% річних для торгових операцій та/або операцій зняття готівки, тип процентної ставки фіксована, тип картки МС DEBIT WORLD, порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн (а.с.6 зворот). Дана угода є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування, акцепт якого відповідач здійснив 13.11.2017 (а.с. 7). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом та виписки по рахунку, за період з 13.11.2017 по 07.02.2025, виникла заборгованість в сумі 63 974 гривень 11 копійок. (а.с.5, 11-16). Відповідно до статуту АТ "СЕНС БАНК", вказаний банк є правонаступником АТ " АЛЬФА-БАНК" 29.04.2024 АТ «СЕНС БАНК» направило [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором № 630786820 від 13.11.2017 року (а.с.17). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним ( стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 Кодексу розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до статей 12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості по кредитному договору. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 р. № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. При цьому необхідно дослідити виписку по картковому рахунку у сукупності з іншими доказами та перевірити, чи було встановлено відповідачу кредитний ліміт, якщо було встановлено, то в якому розмірі, чи отримував він кредитну картку та строк її дії, чи користувався останній кредитними коштами (чи отримував готівку у банкоматі та відділенні банку, чи купував товари та чи перерахував кошти на інші рахунки), якщо користувався, то в якому розмірі, чи здійснював повернення кредитних коштів позивачу, якщо здійснював, то в якому розмірі. До такого висновку дійшла Третя судова палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду в постанові від 16.09.2020 (справа № 200/5647/18, провадження N 61-9618св19). За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, а тому позовні вимоги АТ «СЕНС БАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 630786820 від 13.11.2017 року в розмірі 63 974 гривень 11 копійок обґрунтовані і підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 гривень 40 копійок (а.с.33), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5 621 грн 97 коп суд зазначає таке. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 викладений висновок, що для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Цимбал В.І. (а.с.25-28,30). Згідно з п.3.1 Договору про надання послуг № 1006 від 29.01.2025 за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн., за отримання рішення суду 225,00 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85%. Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи у розмірі 5 621 гривень 97 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому суд враховує, що заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу чи клопотання про їх зменшення до суду від відповідача не надходило.

Outcome: approved