Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог ТзОВ ««Українські фінансові операції»» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором,- В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що 27.06.2024 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір № 4770947 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «16599». За умовами договору сторони погодили наступні умови сума кредиту складає 29900 грн.; строк кредиту 360 днів: з 27.06.2024 року по 22.06.2025 року; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надав кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку [PERSON] вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 29900 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану Банком АТ КБ «ПриватБанк»., що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК» (детальна інформація викладена в розділі 4. «Щодо зарахування грошових коштів на платіжну карту Відповідача») Відповідач не виконав зобов`язання з повернення кредиту, відсотків за його користування, ні на користь позивача, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості: Загальна сума заборгованості склала 155181,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 29900,00 грн., заборгованості за процентами 110331,00 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 14950 грн.. 27.02.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 27/02/2025 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Отже, до ТОВ «Українські фінансові операції» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 4770947 від 27.06.2024 року загальна сума заборгованості склала 155181,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 29900,00 грн., заборгованості за процентами 110331,00 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 14950 грн. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4770947 строк кредиту 360 днів: з 27.06.2024 року по 22.06.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 27.02.2025 року № 27/02/2025, строк дії Договору № 4770947 від 27.06.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» з дати факторингу 27.02.2025 року донараховано відсотки за (114 календарних днів). 29900 грн * 1,5 % = 448,5 грн* 114 календарних дні = 51129 грн. відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції» . Після відступлення на користь позивача права грошової вимоги до [PERSON] останній не виконав зобов`язання з повернення кредиту, відсотків за його користування, ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить загальною сумою 191360,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 29900,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 110331,00 грн. 29900 грн * 1,5 % = 448,5 грн* 114 календарних дні = 51129 грн. відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції» Відзив на позовну заяву від відповідача не поступив. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, у якій просить справу слухати у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] користь ТОВ «Українські фінансові операції`заборгованість загальною сумою 191360,00 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 29900,00 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 110331,00 грн. суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ 51129 грн., а також стягнути судові витрати .Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленнями, та шляхом особистого вручення судової повістки безпосередньо в приміщенні суду, про що свідчить підписана нею розписка. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.10.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Станом на день винесення рішення відповідач не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенням ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 27.06.2024 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір № 4770947 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «16599». За умовами договору сторони погодили наступні умови сума кредиту складає 29900 грн.; строк кредиту 360 днів: з 27.06.2024 року по 22.06.2025 року; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту по 22.06.2025 року) вказується у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору, а також у паспорті споживчого кредиту в якому йому була надана інформація щодо умов кредитування та який підписаний відповідачем в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «16599». ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надав кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку [PERSON] вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 29900 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану Банком АТ КБ «ПриватБанк»., що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК».(а.с 41) Відповідно до інформації АТ КБ Приватбанк повідомлено на ухвалу суду , що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту [NUMBER] . Також повідомлено, що по рахунку було зараховано кошти на суму 29900,00 від 27.06.2024 Загальна сума заборгованості склала 155181,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 29900,00 грн., заборгованості за процентами 110331,00 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 14950 грн. 27.02.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 27/02/2025 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Отже, до ТОВ «Українські фінансові операції» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 4770947 від 27.06.2024 року загальна сума заборгованості склала 155181,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 29900,00 грн., заборгованості за процентами 110331,00 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 14950 грн. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило боржників, права вимоги до яких за кредитними договорами передані новому кредитору, у тому числі відповідача [PERSON] , шляхом: розміщення відповідної інформації в особистих кабінетах боржників; шляхом надіслання відповідного текстового повідомлення (смс-повідомлення) на зазначений в анкеті боржника телефонний номер, що підтверджується листом від 28.02.2025. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4770947 строк кредиту 360 днів: з 27.06.2024 року по 22.06.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 27.02.2025 року № 27/02/2025, строк дії Договору № 4770947 від 27.06.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» з дати факторингу 27.02.2025 року донараховано відсотки за (114 календарних днів). 29900 грн * 1,5 % = 448,5 грн* 114 календарних дні = 51129 грн. відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції» . Після відступлення на користь позивача права грошової вимоги до [PERSON] останній не виконав зобов`язання з повернення кредиту, відсотків за його користування, ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить загальною сумою 191360,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 29900,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 110331,00 грн. 29900 грн * 1,5 % = 448,5 грн* 114 календарних дні = 51129 грн. відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції» Мотиви, з яких виходить суд та застовані норми права: Щодо укладення кредитного договору та видачі кредитних коштів за договором. Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. За змістом ст. 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається із матеріалів справи, 27.06.2024 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір № 4770947 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «16599». За умовами договору сторони погодили наступні умови сума кредиту складає 29900 грн.; строк кредиту 360 днів: з 27.06.2024 року по 22.06.2025 року; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28.04.2021 у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08.08.2022 у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21). Отже, відповідач [PERSON] уклав із ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» електронний договір, та підписала такий у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. При цьому стороною відповідача не оспорються обставини щодо укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів за договором. Щодо переходу прав вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст. 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як встановлено судом, згідно з п. 5.1.3 кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» має право: укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта, але з обов`зковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону про кредитування, що забезпечить доведення до відома споживача такого факту. 27.02.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 27/02/2025 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Отже, до ТОВ «Українські фінансові операції» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 4770947 від 27.06.2024 року загальна сума заборгованості склала 155181,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 29900,00 грн., заборгованості за процентами 110331,00 грн. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило боржників, права вимоги до яких за кредитними договорами передані новому кредитору, у тому числі відповідача [PERSON] , шляхом: розміщення відповідної інформації в особистих кабінетах боржників; шляхом надіслання відповідного текстового повідомлення (смс-повідомлення) на зазначений в анкеті боржника телефонний номер, що підтверджується листом від 28.02.2025. Станом на дату укладання Договору факторингу від 27.02.2025 року № 27/02/2025, строк дії Договору № 4770947 від 27.06.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські фінансові операції» з дати факторингу 27.02.2025 року донараховано відсотки за (114 календарних днів). 29900 грн * 1,5 % = 448,5 грн* 114 календарних дні = 51129 грн. відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції» . Вказаний договір факторингу є чинним, оскільки його дійсність ніким не оспорено, а тому він підлягає виконанню. При цьому стороною відповідача не оспорються обставини щодо переходу до відповідача прав вимоги за кредитним договором. З огляду на викладені вимоги закону та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» отримало право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №4770947 від 27.06.2024. Щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно розрахунків суми заборгованості, наданих позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, станом на Після відступлення на користь позивача права грошової вимоги до [PERSON] останній не виконав зобов`язання з повернення кредиту, відсотків за його користування, ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить загальною сумою 191360,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 29900,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 110331,00 грн. 29900 грн * 1,5 % = 448,5 грн* 114 календарних дні = 51129 грн. відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції» Відповідачем [PERSON] фактично отримані та використані кредитні кошти у розмірі 29900,00 грн, що підтверджується матеріалами справи. В добровільному порядку відповідач отримані у кредит кошти в сумі 29900,00 грн ні на користь первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ні на користь позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» не повернув, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29900,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 110331,00 грн. суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ 51129 грн суд виходить з наступного Позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані в межах строку дії кредитного договору. За договором кредиту №4770947 від 27.06.2024року позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором в розмірі 110331,00грн за період з 27.06.2024 по 27.02.2025року, розраховані виходячи з 1.5 % . А також відсотки нараховані позивачем з з дати договору факторингу 28.02.2025 р. про 22.06.2025 р за 114 днів в розрахунку 1.5% денно, що складає 51129,00грн. Проте, позивачем не враховані положення законодавства. Підпунктом 6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Отже, за договорами споживчого кредиту максимальний розмір денної процентної ставки законодавчо обмежений і не може перевищувати 1 %. Кредитний договір № 4770947 в укладений між сторонами від 24.03.2024року із строком дії до 22.06.2025 на 360 днів. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. За підрахунками суду, сума заборгованості за відсотками за за період з 27.06.2024 по 22.06.2025 становить 107640,00 ( 29900х1%х360). Відповідачем не доведена сплата процентів за договором в повному обсязі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що за кредитним договором № 4770947 від 27.06.2024 року відповідач має також заборгованість в сумі 107640,00 за процентами за користуванням кредитом за період 27.06.2024 по 22.06.2025. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості за кредитним договором № 4770947 від 27.06.2024 в розмірі 161437,50 грн, з яких: 29900,00 грн сума заборгованості за основним боргом (сумою кредиту); 107640,00 а сума заборгованості по процентам за користування кредитом. ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частинапершастатті14 ЦК України). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положеньЦК України). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положеньЦК Українисвідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиноюдругоюстатті625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведене підстав для задоволення позовних вимог нараховувати інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України та нарахування в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, відсутні, а тому такі вимоги не підлягають до задоволення. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору 0,8, що становить 2422,40 грн, що підтверджується платіжними інструкцями №1812 від 03.102025 (а.с.05). Також позивачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, що підтверджується: договором про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024; актом приймання передачі наданих послуг № 4770947 від 18.09.2025; детальним описом робіт (наданих послуг) № 4770947 від 18.09.2025). З укладеного між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» і адвокатом Дідухом Є.О. договору про надання юридичних послуг вбачається, що замовник оплачує виконавцю послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного акту наданих послуг, якщо сторонами в акті не зазанчено інакше (п. 3.4 договору). Пунктом 4 Акту приймання передачі наданих послуг визначено, що замовник сплачує вартість юридичних послуг частинами, перша частина у розмірі 1000 грн сплачується протягом 10 календарних днів з моменту зазначення дати підписання даного договору, інша частина коштів у розмірі 9000 грн сплачується на рахунок адвоката після прийняття судом рішення по справі (протягом 30 днів з моменту проголошення рішення суду). Разом з тим, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ. Тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. в сумі 1738,53грн. Також на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 7177,00грн. Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» підлягають частковому задоволенню, та з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 4770947 від 27.06.2024 в розмірі 137340,00грн з яких: 29900,00 грн сума заборгованості за основним боргом (сумою кредиту); 107640,00 сума заборгованості по процентам за користування кредитом. У задоволенні вимоги про нараховуння інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України необхідно відмовити. На підставі ст.ст. 3, 512, 514, 516, 517, 519, 526, 530, 536, 626-629, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 1078 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 8, п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved