Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

1. 17 червня 2025 року позивач поштовим зв`язком звернувся до Соборного районного суду м. Дніпра з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації за невиконання кредитного договору. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.06.2008 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою було укладено кредитний договір, за умовами якого остання одержала грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. 14.10.2013 рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з відповідачки було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором. Зазначене рішення відповідачка дотепер не виконала. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачки грошової компенсації за невиконання кредитного договору, передбаченої статтею 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК), за період від 24.02.2021 по 24.02.2022 у сумі 346 882,28 грн (а.с.а.с. 1, 2, 41, 46, 51 54). 2. Ухвалою Соборного районного суду м. Дніпра від 15.08.2025 справу за підсудністю було передано до Центрального районного суду м. Дніпра (а.с. 87). 3. Представник позивача до суду не з`явився, звернувшись із заявами про розгляд справи за його відсутності (а.с.а.с. 99, 105). 4. Відповідачка до суду також повторно не з`явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 5. 24 лютого 2026 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК. 7. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 8. Судом встановлено, що 06.06.2008 між товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою було укладено кредитний договір №ML-301/248/2008, за умовами якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надало відповідачці кредит у сумі 124 500,00 швейцарських франків строком до 06.06.2034 зі сплатою процентів за користування коштами (4,99% на рік) (а.с.а.с. 9 24). 9. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.10.2013 у справі №201/7755/13-ц (з урахуванням рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015) з відповідачки на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 06.06.2008 №ML-301/248/2008 у сумі 2 536 225,18 грн (номери у Єдиному державному реєстрі судових рішень 34135836, 46583309). 10. Відповідачка дотепер не виконала свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними. 11. Відповідно до статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 12. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК). 13. Згідно зі статтею 611 ЦК в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 14. За правилами, встановленими статтею 625 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 15. Отже, за змістом наведеної норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 16. Ураховуючи викладене, наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за час прострочення. 17. Таким чином, три відсотки річних за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором за період від 24.02.2021 по 24.02.2022 становлять 76 295,21 грн відповідно до такого розрахунку: (2 536 225,18 х 3% ? 365) х 366 = 76 295,21, де: -2 536 225,18 заборгованість за кредитним договором; - 365 кількість днів у році; - 366 кількість календарних днів від 24.02.2021 по 24.02.2022. 18. Позовна вимога про стягнення з відповідачки компенсації інфляційних втрат позивача задоволенню не підлягає, оскільки кредит передавався в іноземній валюті, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів частини 2 статті 625 ЦК. 19. Частиною 1 статті 14 ЦК визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 20. За приписами статті 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 21. В силу статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 22. Таким чином, суд доходить висновку про те, що заявлений позов необхідно задовольнити лише в частині стягнення трьох відсотків річних. 23. У порядку статті 141 ЦПК суд вважає за необхідне також стягнути з відповідачки компенсацію понесених позивачем судових витрат пропорційно задоволеній частині позову в сумі 3 028,00 грн (а.с. 35). 24.

Outcome: partial