Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] та три земельні ділянки, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Боярської сільської ради. За життя спадкодавець залишила заповіт, відповідно до якого все спадкове майно заповіла позивачу - [PERSON] . Інших спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку в спадку немає. Відповідно позивач бажаючи оформити спадщину, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, при зверненні до нотаріальної контори отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також нотаріус вказав у причині відмови - пропуск терміну для прийняття спадщини. Крім зазначеного вище, нотаріус звернув увагу позивача на необхідність доведення між нею з матір`ю родинних відносин. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить встановити, що [PERSON] , [INFO] , являється рідною донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, у позовній заяві просили про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 07.04.2023 Лисянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Згідно зі свідоцтвом про народження позивача [PERSON] , серії [NUMBER] виданого повторно 04.12.2024 Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в графі батько записано: « [PERSON] », а в графі мати « [PERSON] ». Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] внаслідок укладення шлюбу в 2011 році змінила прізвище на [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради Боярського старостинського округу №221 від 02.10.2024, [PERSON] , [INFO] , являється дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а крім неї інших родичів першого ступеня немає. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення факту родинних відносин залежить реалізація права позивача на спадщину за законом, та подальше розпорядження спадковим майном, тому вимога позивача щодо встановлення родинних відносин підлягає задоволенню. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить: - житловий будинкок, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею 3,36 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Боярської сільської ради згідно державного акту серії ІІІ - ЧР №052056; - земельна ділянка площею 3,20 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Боярської сільської ради згідно державного акту серії ІІ - ЧР №045149; - земельна ділянка площею 0,6993 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Боярської сільської ради згідно державного акту серії ЯК №741644. Із заповіту, посвідченого сільським головою Боярської сільської ради від 27.08.2015 року, зареєстрований в реєстрі за №18, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Як вбачається з довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради Боярського старостинського округу №162 від 30.07.2025 року, згідно з записом погосподарської книги, за [PERSON] рахується житловий будинок по [ADDRESS] , який розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,6993 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Боярської сільської ради згідно державного акту серії ЯК №741644. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ - ЧР №052056 від 03.03.2003 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,36 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Боярської сільської ради. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ - ЧР №045149 від 18.09.2003 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,20 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Боярської сільської ради. Позивач як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину та фактично вступила в управління спадковим майном, так як проживала зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лисянської селищної ради Боярського старостинського округу №163 від 30.07.2025. Вони вели спільне господарство та [PERSON] похоронила матір за власний рахунок. Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори №26/02-31 виданої 13.01.2024,позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та пропуском терміну для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно. З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин, беручи до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її мами [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved