Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 27165,79 грн. та суму судового збору 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.01.2023 pоку між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АТ/3778762), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.р.н. [NUMBER] . 31.12.2023 року в м. Києві (вул. Тепловозна) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Renault Megane», д.р.н. [NUMBER] та «Volkswagen Passat», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача. 03.05.2024 року до ПАТ «HACK «ОРАНТА» із заявою (вимогою) звернувся власник пошкодженого транспортного засобу «Renault Megane», д.р.н. [NUMBER] , з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу в зв`язку із дорожньо- транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «HACK «ОРАНТА» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування (з врахування угоди про припинення зобов`язання переданням відступного) в розмірі - 27165,79 грн. двома платежами. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/431/24 вищезгадана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Крім того, згідно матеріалів справи відповідач, керуючи транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння. ПАТ «HACK «ОРАНТА» неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. 05.06.2024 року ПАТ «HACK «ОРАРІТА» звернулось до відповідача з регресною вимогою (претензією). 20.02.2025 року ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернулось до відповідача із досудовим попередженням. Враховуючи той факт, що відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив, позивач був вимушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперчують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Згідно ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду міста Києва від 06.02.2024 року по справі № 753/431/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Згідно постанови, [PERSON] 31 грудня 2023 року о 13 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Тепловозна у м. Києві при зміні напрямку руху, не впевнився, що це буде безпечно, та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Megane», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутньому напрямку, внаслідок чого сталося ДТП, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 6-7). На момент ДТП транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, був забезпечений за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ 3778762 від 30.01.2023 року в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с. 5). 08.01.2024 року потерпілий [PERSON] звернувся до страхувальника - ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування (а.с. 10). На підставі страхового акту № ОЦВ-24-32-150320/1 від 01.04.2024 року та № ОЦВ-ЗГ-М-34-32-105320/2 (а.с. 17, 21) ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 27 165,79 грн. двома платежами, про що свідчать копії платіжних доручень № 17538 від 01.04.2024 року та № 26052 від 10.05.2024 року (а.с. 20, 23). ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернулось до відповідача з регресною вимогою (претензією) № 08-03-14/6345 від 05.06.2024 року, в якій просив сплатити суму страхового відшкодування у порядку регресу в розмірі 27 165,79 грн. (а.с. 24). Крім того, ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернулось до відповідача із досудовим попередженням № 08-03-14/2275 від 20.02.2025 року (а.с. 25). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На момент виникнення спірних правовідносин відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулював Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV. Так, п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV було передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, чинною на момент виникнення спірних правовідносин, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу заподіяної шкоди загальною сумою 27165,79 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Суд вважає необхідним відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved