Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

У грудні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») засобами поштового зв`язку звернулось до Покровського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.12.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/380805/82/968242. 24 липня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-72, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників №1 від 25.07.2024 до Договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 56228,44 грн., з яких: 42454,09 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 13774,35 грн. загальна заборгованість по відсоткам. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за Кредитним договором №014/380805/82/968242 від 21.12.2020 в розмірі 56228,44 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 09 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, які в подальшому усунуті представником позивача. Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 09 лютого 2026 відповідачем [PERSON] подано до суду відзив, згідно якого відповідач вважає позовні вимоги не доведеними без належних доказів перерахування кредитних коштів відповідачу. Вказав, що кредитор не надав первинних документів щодо зарахування коштів на рахунок відповідача, що є обов`язковою умовою для підтвердження наявності та розміру заборгованості. Відповідач зазначив, що не вбачає законних підстав для стягнення з нього на користь позивача заявленої суми боргу та нарахованих відсотків, у зв`язку з чим, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі через недоведеність позовних вимог. 12 лютого 2026 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначив, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог - є не обґрунтованими та суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, а отже не повинні братися судом до уваги. 12 лютого 2026 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач зазначає, що надана позивачем виписка не підтверджує факту зарахування грошових коштів на рахунок відповідача, не відповідає стандарту належності та допустимості доказів і не може бути покладена в основу висновку про доведеність надання кредиту. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позові та відповіді на відзив просив вирішити спір за його відсутності, наполягаючи при цьому на задоволені позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у поданому до суду відзиві просив провести розгляд справи у його відсутність. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі Заяви на отримання кредиту за програмою кредиту «Кредит Готівкою» від 21.12.2020 за №014/380805/82/968242, 21.12.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/380805/82/968242, за умовами якого [PERSON] надано кредит з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб у розмірі 50800,00 грн., на строк 72 місяці, зі сплатою процентів за користування кредитом з фіксованою процентною ставкою у розмірі 22,1% річних. Вказаний кредитний договір підписаний власноруч [PERSON] . Крім того, 21.12.2020 [PERSON] було підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит Готівкою». 24 липня 2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-72, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні АТ «Райффайзен Банк Аваль» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників №1 від 25.07.2024 до Договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 56228,44 грн., з яких: 42454,09 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 13774,35 грн. загальна заборгованість по відсоткам. З моменту отримання права вимоги до відповідача за вказаним Договором, позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій, що підтверджується Розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, право вимоги за Кредитним договором №014/380805/82/968242 від 21.12.2020, укладеного між первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024. Надаючи оцінку доводам відповідача щодо відсутності надання позивачем доказів факту отримання [PERSON] кредитних коштів в розмірі 50800,00 грн. суд зазначає наступне. Так, звертаючись до суду з цим позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подало до суду розрахунок заборгованості за Кредитним договором №014/380805/82/968242 від 21.12.2020 станом на 25 липня 2024 року, здійснений АТ «Райффайзен Банк». Також позивачем надана виписка по рахунку відкритого в АТ «Райффайзен Банк» клієнта [PERSON] за період з 21.12.2020 по 21.12.2021. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. З наданої позивачем виписки по рахунку відкритого в АТ «Райффайзен Банк» клієнта [PERSON] за період з 21.12.2020 по 21.12.2021 підтверджується факт видачі 21 грудня 2020 року АТ «Райффайзен Банк» клієнту [PERSON] кредиту в розмірі 50800,00 грн. Так, згідно наявного в матеріалах справи Розрахунку заборгованості, станом на 25.07.2024 сума простроченої відповідачем заборгованості за вказаним Кредитним договором №014/380805/82/968242 від 21.12.2020 становить 56228,44 грн., з яких: 42454,09 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 13774,35 грн. загальна заборгованість по відсоткам. В свою чергу матеріали справи не містять доказів на спростування відображеної у розрахунку заборгованості [PERSON] перед позивачем. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за вказаним Кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку наразі останній повинен сплатити на користь позивача. Отже, на підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості вищевказаним Кредитним договором підтверджені належними та допустимими доказами. Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за Кредитним договором №014/380805/82/968242 від 21.12.2020 у загальному розмірі 56228,44 грн., з яких: 42454,09 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 13774,35 грн. загальна заборгованість по відсоткам. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 гривні. На підставі викладеного та

Outcome: approved