Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «ОТП Банк» у грудні 2024 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3000014395 від 19.09.2023 року у розмірі 36264,48 грн. та за кредитним договором № 2019023460_CARD від 27.05.2018 року в розмірі 1265,25 грн., а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.09.2023 року [PERSON] уклав із АТ «ОТП Банк» кредитний договір № 3000014395 від 19.09.2023 року, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 38500,00 грн. до 19.09.2025 року на рефінансування (погашення заборгованості позичальника) за кредитним договором першої черги (кредитний договір № 2019023460_CARD від 27.05.2018 року). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 12.07.2024 року виникла заборгованість, у сумі 36264,48 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 33099,25 грн., заборгованості за відсотками 3165,23 грн. Додатково позивачем зазначено, що 27.05.2018 року [PERSON] уклав із АТ «ОТП Банк» кредитний договір № 2019023460_CARD від 27.05.2018 року, відповідно до умов якого відповідачу було надано два види кредиту одночасно: кредит у розмірі 13077,50 грн. на придбання товару у продавця на строк до 27.05.2020 року та кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк 3 роки (з правом пролонгації). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.07.2024 року виникла заборгованість, у сумі 1265,25 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 748,13 грн., заборгованості за відсотками - 93,60 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 251,87 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 171,65 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.01.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходило. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом неодноразового направлення судових повісток про виклик до суду за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання відповідача та в електронному вигляді через зареєстрованих кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а також опублікування судових повісток на офіційному веб-сайті Судової влади України. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідач не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст.280,281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судомне встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27.05.2018 року [PERSON] уклав із АТ «ОТП Банк» кредитний договір № 2019023460 від 27.05.2018 року, відповідно до умов якого відповідачу було надано два види кредиту одночасно: кредит у розмірі 13077,50 грн., з яких: 12777,50 грн. на придбання товару у продавця та 300,00 грн. на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, терміном до 27.05.2020 року. Додатково [PERSON] відкрито кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту 3000,00 грн. (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк 36 місяців (з правом пролонгації). Відповідно до розділу 4 Паспорту споживчого кредиту до Кредитного договору № 2019023460 від 27.05.2018 року, процентна ставка за користування кредитом становить 0,01% річних, а за кредитною лінією 0,01% річних (процентна ставка, що діє протягом пільгового періоду до 55 днів) та 5% (в місця, процентна ставка, що діє після закінчення пільгового періоду); тривалість пільгового періоду може коливатися від 52 до 55 днів, залежно від кількості календарних днів у місяцях, протягом яких він діє; діє тільки для операцій, здійснених в торговельній мережі та мережі інтернет; пільгова процентна ставка не застосовується до переказу коштів через ОТР Smart, Viza Money Transfer, Money Send, а також через інші ресурси. Згідно розділу 3 Паспорту споживчого кредиту до Кредитного договору № 2019023460 від 27.05.2018 року, надання кредиту та встановлення кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на придбання товару у строк, визначений кредитним договором. Факт виконання АТ «ОТП Банк» умов Кредитного договору № 2019023460 від 27.05.2018 року підтверджується копією видаткової накладної № 80009387982 від 27.05.2018 року, копією товарного чеку № 000080009387982 від 27.05.2018 року; копією фіскального чеку від 27.05.2018 року на суму 14277,50 грн.; копією розписки [PERSON] про отримання картки № [NUMBER] . З наданого позивачем звіту-рахунку за період з 06.08.2018 по 23.07.2024 року за рахунком № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] регулярно користувався кредитною карткою, здійснював витрати та погашення кредиту, внаслідок чого загальні витрати за період складають 874447,38 грн., загальна сума надходжень за період складає 778399,05 грн., баланс на кінець періоду -1265,25 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2019023460 від 27.05.2018 року, станом на 23.07.2024 року у позичальника утворилася заборгованість, яка становить 1265,25 грн., з яких: заборгованості за тілом кредиту - 748,13 грн., заборгованості за відсотками - 93,60 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 251,87 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 171,65 грн. 31.07.2024 року АТ «ОТП Банк» надіслало [PERSON] досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань шляхом сплати заборгованості за кредитним договором № 2019023460 від 27.05.2018 року, яка станом на 15.07.2024 року становить 1259,92 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 748,13 грн., заборгованості за відсотками 88,27 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 251,87 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 171,65 грн., та просило повернути заборгованість у достроковому порядку. Додатково судом встановлено, що 19.09.2023 року [PERSON] уклав із АТ «ОТП Банк» кредитний договір № 3000014395 від 19.09.2023 року, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 38500,00 грн. до 19.09.2025 року на рефінансування (погашення заборгованості позичальника) за кредитним договором першої черги (кредитний договір № 2019023460_CARD від 27.05.2018 року). За умовами даного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом на рахунок погашення боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договором та правилами кредитування. Згідно п.п. 1.1-1.2 Договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмір кредиту: 38500,00 грн.; цільове використання: на рефінансування (погашення заборгованості позичальника перед кредитором першої черги (АТ «ОТП Банк») за кредитним договором № 2019023460_CARD від 27.05.2018 року; дата остаточного повернення кредиту 19.09.2025 року; протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 20,00% річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів. У відповідності до п. 3.1 Договору, банк надає позичальнику кредит безготівково, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний/картковий рахунок позичальника або шляхом рефінансування, або шляхом видачі готівкою суми кредиту позичальнику через касу банку, зменшений на утриману банком комісійну винагороду за видачу кредиту (якщо суму комісійної винагороди за видачу кредиту включено до суми кредиту), а також на оплату додаткових послуг банку, страхової премії страховій компанії, якщо визначені суми включені до суми кредиту та з подальшим перерахуванням цих сум за цільовим використанням кредиту згідно із дорученням позичальника. Кредит видається протягом 1 (одного) банківського дня з дати укладення кредитного договору. Розрахунок загальної вартості кредиту на дату укладення кредитного договору зазначені у додатку № 1 до кредитного договору. Згідно пп. 3.5.1 Договору, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення сторони визначили у Графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору), а також у пунктах 2.1.5 та 2.1.6 Правил кредитування. Частина кредиту та нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно, щомісяця, у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на рахунок погашення боргових зобов`язань, будь-яким доступним позичальнику способом, у тому числі шляхом переказу коштів через банківські установи в операційний час для сплати боргових зобов`язань. Згідно додатку № 1 до Договору, позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів. 19.09.2023 року, на виконання положень п.1.1 Кредитного договору № 30000014395 від 19.09.2023 року, позивачем перераховано на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 38500,00 грн. (меморіальний ордер № 24605183). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 30000014395 від 19.09.2023 року, станом на 12.07.2024 року у позичальника утворилася заборгованість, яка становить 36264,48 грн, з них 33099,25 грн. заборгованість за тілом кредиту та 3165,23 грн. заборгованість за відсотками. 31.07.2024 року АТ «ОТП Банк» надіслало [PERSON] досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань шляхом сплати заборгованості за кредитним договором № 30000014395 від 19.09.2023 року, яка станом на 15.07.2024 року становить 10129,80 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 25810,29 грн., заборгованості за відсотками 324,39 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 7288,96 грн., заборгованості за простроченими відсотками 2840,84 грн., та просило повернути заборгованість у достроковому порядку. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Між Банком та фізичною особою виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Предметом позову у справі, яка розглядається, є стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно положень ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). У даній справі кредити видано 27.05.2018 року та 19.09.2023 року на споживчі цілі, а дострокову вимогу пред`явлено 31.07.2024 року, тобто під час дії Закону України «Про споживче кредитування». Висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 638/13638/15-ц та постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16, про необхідність виконання банком обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором споживчого кредиту застосовні до спірних правовідносин, адже стаття 25 Закону про споживче кредитування, яка діяла на момент пред`явлення банком досудової вимоги у справі, відображає сформульований Верховним Судом та Верховним Судом України висновок щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості. У справі правове значення для правильного вирішення спору має не лише встановлення факту відправлення банком повідомлення про дострокове повернення кредиту боржнику, а й фактичного повідомлення боржника про наявність такої вимоги, оскільки для неповідомленої особи (для відома якої така вимога не доведена) обов`язок її виконати виникнути не може. АТ «ОТП Банк» звернулося до відповідача з досудовими вимогами від 31.07.2024 року за вих. № 4755/2024 та № 4756/2024, в яких повідомило про наявність станом на 15.07.2024 року суми боргу за кредитним договором № 2019023460 від 27.05.2018 року, станом на 23.07.2024 року у позичальника утворилася заборгованість, яка становить 1265,25 грн., з яких: заборгованості за тілом кредиту - 748,13 грн., заборгованості за відсотками - 93,60 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 251,87 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 171,65 грн., а також за кредитним договором № 30000014395 від 19.09.2023 року, яка станом на 15.07.2024 року становить 10129,80 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 25810,29 грн., заборгованості за відсотками 324,39 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 7288,96 грн., заборгованості за простроченими відсотками 2840,84 грн. Кредитор поставив вимогу щодо виконання договірних зобов`язань шляхом сплати суми простроченої заборгованості. Відповідач не спростовує факт наявності заборгованості та контррозрахунку суду не надав. Належним дотриманням процедури повідомлення боржника про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання. Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 361/3222/19 (провадження № 61-2788св21). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Оскільки умови договорів розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомленим. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала у борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченими відсотками. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № 2019023460_CARD від 27.05.2018 року у розмірі 1265,25 грн. та за кредитним договором № 3000014395 від 19.09.2023 року в розмірі 36264,48 грн. Оскільки відповідачем не спростовано тверджень позивача, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі складають 3028,00 грн. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved