Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей. Позов мотивований тим, що 17 травня 2023 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по справі 127/4520/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.), щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 17.02.2023 до досягнення старшою дитиною повноліття. 10 липня 2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист. 10 листопада 2023 року Першим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження. Водночас відповідач в порушення вимог суду продовжує нехтувати своїми обов`язками щодо надання матеріальної допомоги спільним дітям. Так, відповідно до довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню [NUMBER] станом на 30.09.2025 сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становить 128000,00 грн. Зазначила, що з 2023 року по 2025 рік відповідачем в порушення винесеного рішення не сплачено жодної копійки аліментів, у зв`язку з чим, діти перебувають на повному утриманні позивача. Відповідач жодним чином не приймає участі і не бажає надавати матеріальну допомогу, утім продовжує працювати і отримувати заробітну платню (неофіційно), зміг покращити своє матеріальне становище провести ремонтні роботи. За таких обставин загальний розмір пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини становить 603440,00 (шістсот три тисячі чотириста сорок гривень 00 коп.) грн. А з урахуванням приписів ст. 196 СК України, згідно яких розмір (пені) неустойки не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, позивач вважає, що маю право на стягнення (пені) неустойки у розмірі 128000,00 (сто двадцять вісім тисяч гривень 00 коп.) грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи зазначене та відповідно до ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Суд установив, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим 24.03.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданого 04.04.2017 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2023 у справі № 127/4520/23 суд постановив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 4 000 гривень щомісячно, починаючи з стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 17.02.2023 до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до довідки про неотримання аліментів №166326 від 13.10.2025, наданої Першим відділом Державної виконавчої служби у місті Вінниці, встановлено, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] згідно з матеріалами виконавчого провадження [NUMBER], відкритого 10.11.2023 з виконання виконавчого листа №127/4520/23, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 4 000 гривень щомісячно, починаючи з стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 17.02.2023 до досягнення старшою дитиною повноліття. Заборгованість станом на 30.09.2025, згідно із вказаною довідкою, складає 128000 гривень. На підтвердження вказаної суми Головним державним виконавцем надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню номер [NUMBER]. Розрахунок здійснено за період з 17.02.2023 по 30.09.2025. Розмір заборгованості 128000 гривень, сплачено 0 гривень. Суд дослідив наданий позивачем розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей. Вказаний розрахунок здійснено таким чином: розмір аліментів, встановлений до сплати рішенням суду, помножено на 1% пені та помножено на кількість днів прострочення зобов`язання. Загальна сума визначена шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів за кожен місяць. Загальний розмір пені неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини становить 603440 гривень. Із вказаним розрахунком суд погоджується та вважає його належним доказом обґрунтування заявленої до стягнення з відповідача суми. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки, урегульованих ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Згідно з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів, проведеного позивачем, загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань за період з березня 2023 року по вересень 2025 року (включно) складає 603440 грн. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) викладено висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Відповідач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання судового рішення, яким з нього стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також матеріали справи не містять доказів на спростування відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів. Під час судового розгляду судом не встановлено поважних причин щодо несплати аліментів, тому суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання від відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. При обчисленні пені потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості на яку вона нараховується. Таким чином, враховуючи, що сукупний розмір пені за період з березня 2023 року по вересень 2025 року (включно) складає 603440 грн, в той час як сукупний розмір заборгованості за цей період, на яку нараховувалася пеня, складає 128000 грн, тому, враховуючи, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, одержувач аліментів має право на стягнення 128000 грн пені. Зважаючи, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, вважає можливим стягнути розмір неустойки (пені) в сумі 128000 грн. Крім того, суд звертає увагу, що положенням ч. 2 ст. 196 СК України передбачено право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак, матеріали справи не містять та відповідними належними доказами не підтверджуються обставини, які б вказували на сімейний та майновий стан відповідача та давали можливість визначитись щодо цієї обставини. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а позов задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved