Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: адвокат Малетин А.Я. від імені [PERSON] у системі "Електронний суд" сформував позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між його довірителькою та відповідачем, який зареєстрований у Долинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану 21.09.2016, актовий запис № 201, після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки без змін, неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з [PERSON] та залишити за останньою понесені нею судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 21.09.2016. Спільне життя не склалося, оскільки в них виявились різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вони не мають наміру зберігати шлюб, тому строк на примирення є недоцільним. Позивачка у судове засідання не з`явилася, безпосередньо в позовній заяві її представник просив проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явився, у системі "Електронний суд" сформував заяву, в якій позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Вважає, що подальше перебування в шлюбі суперечитиме їхнім інтересам, тому надання строку на примирення є недоцільним. Розгляд справи просив проводити за його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 28 січня 2026 року адвокат Малетин А.Я. від імені [PERSON] у системі "Електронний суд" сформував позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно із ухвалою від 02.02.2026, суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачці строк для усунення її недоліків. 04 лютого 2026 року представник позивачки у системі "Електронний суд" сформував заяву про усунення недоліків. Згідно із ухвалою від 04.02.2026, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 06 лютого 2026 року відповідач у системі "Електронний суд" сформував заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить інтересам сторін та інших осіб, тому суд приймає визнання позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у даній справі. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установив суд зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 15.01.2026, сторони по справі перебувають у шлюбі з 21 вересня 2016 року. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу - [PERSON] , після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 15). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.12.2017, у батьків [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилася [PERSON] (а.с. 14). Остання зареєстрована за місцем реєстрації матері [PERSON] , про що свідчать витяг з Реєстру територіальної громади щодо першої (а.с. 16) та паспортні дані другої (а.с. 5-7). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітньої дочки, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: зважаючи на заяви сторін по суті, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що між сторонами припинилися сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Сторони не бажають зберегти сім`ю, наполягають на розірванні шлюбу, вважають примирення між ними неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позивачка просить залишити малолітню дитину на проживанні з нею, а відповідач заперечень з цього приводу не висловлював, тобто спору з даного приводу між сторонами не має, тому [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати з матір`ю, позивачкою по справі. [PERSON] просить також після розірвання шлюбу не змінювати їй прізвище на дошлюбне, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд уважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю, якій прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. Водночас ураховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору в розмірі 1331,20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією про сплату (а.с. 4), однак у позовній заяві просить вказані витрати залишити за нею. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved