Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Селятинської сільської ради, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання права власності на спадкове майно за законом. В позовній заяві вказує, що [INFO] помер його вітчим [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно. Позивач протягом шести місяців після смерті [PERSON] звернувся з заявою до Путильської нотаріальної контори про прийняття спадщини. За результатом розгляду заяви державний нотаріус [PERSON] відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Дана відмова обґрунтована тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно, що належить спадкодавцю. На підставі викладеного та з врахуванням позовних вимог просить суд визнати за [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті вітчима [PERSON] , який помер [INFO] Також просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті вітчима [PERSON] , який помер [INFO] , а саме право на завершення приватизації виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих в [ADDRESS] згідно рішення XV сесії XXI -го скликання Плосківської сільської ради від 04 червня 1993 року Про передачу у приватну власність громадянам села земельних ділянок та земельну ділянку площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS] згідно рішення XV сесії XXI -го скликання Плосківської сільської ради від 04 червня 1993 року Про передачу у приватну власність громадянам села земельних ділянок. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився хоча судом повідомлявся про час та місце розгляду справи причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247ЦПК України. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо вимог про визнання права власності на спадкове майно за законом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України /а.с.5-8/. [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №5/а.с.12/. Як видно з матеріалів справи, а саме з інвентарної справи, за життя покійний [PERSON] , мав у власності майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] ./а.с.15-20 /. Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 09.09.2025року встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно являвся вітчимом [PERSON] , [INFO] ./а.с.9-10/. Відповідно до довідки Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 28.03.2025року за №296/02-16 про те, що [PERSON] [INFO] , який зареєстрований і постійно проживає в [ADDRESS] , він є спадкоємцем майна за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємець [PERSON] , проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини./а.с.19/. Згідно ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб(спадкоємців). Відповідно до ст.1264 ч.1 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також судом встановлено, що спадкоємців окрім позивача нікого немає, [PERSON] своєчасно вступив в управління та розпорядження спадковим майном на протязі шести місяців, що підтверджується Довідкою Усть-Путильської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 28.03.2025р за №296/02-16/а.с.19/. Згідно виписки з погосподарської книги за №15-15/20 від 04.03-25 про те, що за [PERSON] , який помер [INFO] , а/з №03 від 06.03.2003 року, значиться житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рік побудови 1960./а.с.17/. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] , звернувся з заявою до Путильської нотаріальної контори про прийняття спадщини. За результатом розгляду заяви державний нотаріус Кокарева Н.М. постановою від 10 червня 2025 року за №176/02-31 відмовила у вчиненні нотаріальної дії /а.с.12/. Дана відмова обґрунтована тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно, що належить спадкодавцю. Також, судом встановлено, що згідно довідки Селятинської сільської ради за №15-15/62 від 21.10.2024року, виданої про те, що земельні ділянки, які були передані у приватну власність гр. [PERSON] , який помер [INFO] , згідно рішення Плосківської сільської ради XV сесії XXI скликання від 04 червня 1993 року загальною площею 0,6000 га розташовані за адресою: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташована за адресою [ADDRESS] ; 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства розташована за адресою [ADDRESS] .а.с.18/. Як встановлено судом, спадкодавець за життя право власності на вищевказані земельні ділянки не реєстрував, державний акт на них не виготовлявся і кадастровий номер не присвоювався/а.с.21/. Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок». Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення. Оскільки ст.125 ЗК України в редакції закону України №1066-VI від 05.03.2009 встановлює, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, спадкоємці особи, яка розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, але не закінчила її, мають право звертатися до суду із позовами про визнання за ними права на завершення процедури приватизації землі з подальшим правом реєстрації права власності на таку. Відповідний правовий висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц (провадження №14-652цс18) . Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не оформив на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що, судом встановлено, що [PERSON] який є спадкоємцем за законом фактично прийняв спадщину, але при цьому не може зареєструвати спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, внаслідок чого порушуються цивільні права та інтереси спадкоємця (позивачів), суд вважає, що необхідно відновити порушенні права та інтереси шляхом задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved