Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Представник позивача, Грибанов Д.В. звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 37407,72 грн., витрат на сплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 15 червня 2021 року [PERSON] уклала із АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» Кредитний договір № 2036683631. 14 березня 2025 року між AT «ОТП БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/03/25, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2036683631, укладеного між AT «ОТП БАНК» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 1.1. Договору факторингу AT «ОТП БАНК» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить AT «ОТП БАНК», і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між AT «ОТП БАНК» і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Пунктом 1.3. Договору факторингу передбачено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» одержує право вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2036683631, в сумі 37407,72 грн., з яких: 16790,53 грн. загальна сума боргу по тілу; 20617,19 грн. - заборгованість за процентами, 0 грн. заборгованість по комісії. Згідно п. 6.2.3. Договору факторингу Право Вимоги переходить до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання Сторонами цього Договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та AT «ОТП БАНК» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Пунктом, 6.2.4 Договору факторингу передбачено, що відступлення Права Вимоги за цим Договором здійснюється без згоди боржників. Незважаючи на це, відповідач [PERSON] не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Ухвалою від 02.10.2025 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи за його відсутності та щодо можливості ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду відзив, в якому частково визнала позовні вимоги, зазначила, що нараховані позивачем штрафні санкції за період з квітня 2023 року по теперішній час є незаконними, оскільки вони виникли під час дії воєнного стану, просить зробити перерахунок без урахування нарахованих санкцій. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та від повідні їм правовідносини. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 15.06.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2036683631, який за правовою природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в якому міститься елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток в межах якого було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до умов кредитного договору АТ «ОТП БАНК» надав [PERSON] кредит у розмірі 24431 грн., а позичальник зобов`язувався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором строком до 15 червня 2023 року з фіксованою процентною ставкою 40% річних. Загальні витрати за кредитом 11467,08 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 35898,08 грн. Реальна річна процентна ставка 48,21 %. Мета отримання кредиту - споживчі цілі. Спосіб та строк надання шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку у строк, визначений кредитним договором. Договір підписано власноручним підписом 15.06.2021. Відповідачкою 15.06.2021 було підписано власноручним підписом анкету-заяву на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту, заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» від 15.06.2021. АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. Суд враховує, що правомірність укладеного договору № 2036683631 від 15.06.2021 як правочину ким-небудь із сторін не оспорено, тому він є чинним і обов`язковими для виконання. Відповідно до виписки з рахунка приватного клієнта №2036683631 за період з 15.06.2021 по 14.03.2025 вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами та здійснювала часткове повернення коштів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 14.03.2025 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/03/25, відповідно до умов якого АТ «ОТП БАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з реєстром боржників № 2 до договору факторингу № 14/03/25 від 14.03.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 37407,72 грн., яка складається із: 16790,53 грн. - загальна сума боргу по тілу; 20617,19 грн. - загальна сума боргу по відсотках; 0 грн. - загальна сума боргу по комісії. Зі змісту позовної заяви вбачається, що з моменту отримання права вимоги, а саме з 14.03.2025 до відповідачки [PERSON] позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Разом з тим, договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Укладений між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу є належним доказом переходу прав вимог до боржника за кредитним договором. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з наданим банком розрахунком, відповідачка має заборгованість за кредитним договором № 2036683631 від 15.06.2021 станом на 14.03.2025 у розмірі 37407,72 грн. Відтак, з дослідженого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою здійснювалось часткове погашення заборгованості у загальному розмірі 7640,47 грн. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в межах кредитного договору 2036683631 від 15.06.2021 з АТ «ОТП БАНК», з 16.06.2023 по 14.03.2025 у розмірі 12107,60 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем кредитного договору, дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, а остання зобов`язувалася повернути наданий кредит у повному обсязі до 15.06.2023. Доказів погодження інших строків нарахування процентів за кредитним договором № 2036683631 від 15.06.2021 суду не надано. Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування за кредитним договором № 2036683631 від 15.06.2021 укладеним з АТ «ОТП БАНК» до 15.06.2023 у розмірі 8509,59 грн., після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/17048/17. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавців відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступника АТ «ОТП БАНК», вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 16.06.2023 по 14.03.2025, є безпідставними та задоволенню не підлягають. За вказаних обставин судом встановлено, що відповідачкою отримано кредитні кошти, які нею повернуті частково, а тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло права стягнення, у розмірі 16790,53 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8509,59 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, оскільки відповідачка умови за вказаними кредитними договорами належним чином не виконувала, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 2036683631 від 15.06.2021 у розмірі 25300,12 грн. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, які в даному випадку складають 2047,94 грн.

Outcome: partial