Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Адвокат Кравець І.Г. в інтересах [PERSON] через систему «Електронний суд» звернуласядо суду з позовними вимогами, які в подальшому змінила, та просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі-ТОВ «ООЕК»): - 3 % річних у розмірі 1422,92 грн, інфляційні витрати у розмірі 1940,71 грн за порушення строків оплати за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 від 11.01.2021 року; - 3 % річних у в розмірі 1727,82 грн., інфляційні витрати в розмірі 2354,92 грн. за порушення строків оплати за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1827 від 08.11.2021 року; - моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. за несвоєчасне виконання умов договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 від 11.01.2021 року, №1827 від 08.11.2021 року; - понесені судові витрати, що складаються з розміру сплаченого судового збору в розмірі 2321,91 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та ТОВ «ООЕК» в 2021 році уклали договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 від 11.01.2021 року та №1827 від 08.11.2021 року. За вказаними договорами, позивач бере на себе зобов`язання продавати відповідачу електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та [ADDRESS] , а відповідач бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим договором. Так, згідно пункту 2.3. договорів споживач має право на отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам. Відповідач постійно протягом 2023 року систематично порушує умови договору і не дотримується термінів оплати за придбану електроенергію. Відповідач не здійснив розрахунок за придбану енергію у позивача у липні місяці 2023 за розрахунковий період червень 2023 року, у вересні місяці 2023 року за розрахунковий період серпень 2023 року, в жовтні місяці 2023 року за розрахунковий період вересень 2023 року, в листопаді місяці 2023 року за розрахунковий період жовтень 2023 року, в грудні місяці 2023 року за розрахунковий період листопад 2023 року, та як наслідок за договорами рахується заборгованість в розмірі 232190,01 грн. У актах приймання-передавання товару (електричної енергії) зазначено, що товар поставлений у строки, встановлені договором. Прийнятий Енергопостачальником (відповідачем) товар (електрична енергія) відповідає показникам якості електричної енергії та нормам, встановленим державними стандартами. Енергопостачальник (відповідач) не має жодних претензій до прийнятого ним товару (електричної енергії). Відповідно до п. 4.3 договорів про купівлю-продаж електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства, перерахуванню на поточний рахунок побутового споживача (позивача) підлягає розрахована вартість електричної енергії за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Також в акті зазначено, що він являється підставою для проведення взаєморозрахунків між сторонами. В період знаходження справи в суді, відповідачем було погашено заборгованість за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 від 11.01.2021 року та №1827 від 08.11.2021 року, оплачена заборгованість в загальному розмірі 232190,01 грн., та у результаті порушення відповідачем умов договорів щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача інфляційні витрати, 3 % річних, моральну шкоду. Згідно умов договорів відповідач мав здійснити оплату за продану електричну енергію з урахуванням строків, встановлених в договорі, тобто не пізніше 15 (п`ятнадцяти) робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. В свою чергу, пунктом 4.2 договорів визначено, що постачальник універсальних послуг повинен перерахувати кошти для оплати проданої споживачем електричної енергії, виробленої генеруючою установкою приватного домогосподарства, на поточний рахунок споживача. Отже, за умовами договорів, відповідач не пізніше 15.07.2023 року за розрахунковий період червень 2023 року, не пізніше 15.09.2023 року за розрахунковий період серпень 2023 року, не пізніше 15.10.2023 року за розрахунковий період вересень 2023 року, не пізніше 15.11.2023 року за розрахунковий період жовтень 2023 року, не пізніше 15.12.2023 року за розрахунковий період листопад 2023 року, повинен був сплатити на поточний рахунок позивача кошти в загальному розмірі 232190,01 грн за продану йому в червні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2023 року електричну енергію. Відповідачем порушені строки перерахування коштів по оплаті придбаної у позивача електричної енергії, так: оплата, згідно актів приймання передання товару (електричної енергії) за червень 2023 року до договорів №1244 від 11.01.2021 р. та №1827 від 08.11.2021 року в сумі 27345,76 грн. та 32488,75 грн. відповідно, проведена 18.03.2024 року; - оплата, згідно актів приймання передання товару (електричної енергії) за серпень 2023 року до договорів №1244 від 11.01.2021 року та №1827 від 08.11.2021 року в сумі 28007,03 грн. та 32860,48 грн. відповідно, проведена 19.03.2024 року; - оплата, згідно актів приймання передання товару (електричної енергії) за вересень 2023 року до договорів №1244 від 11.01.2021 року та №1827 від 08.11.2021 року в сумі 24593,56 грн. та 30280,95 грн. відповідно, проведена 20.03.2024 року; - оплата, згідно актів приймання передання товару (електричної енергії) за жовтень 2023 року до договорів №1244 від 11.01.2021 року та №1827 від 08.11.2021 року в сумі 16994,31 грн. та 23353,7 грн .відповідно, проведена 12.02.2024 року; - оплата, згідно актів приймання передання товару (електричної енергії) за листопад 2023 року до договорів №1244 від 11.01.2021 року та №1827 від 08.11.2021 року в сумі 6831,6 грн. та 9439 грн. відповідно, проведена 13.02.2024 року. Позивачем не здійснено нарахування пені за договорами, однак відповідно до пролежень ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За прострочення строків оплати придбаної у позивача електричної енергії за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 від 11.01.2021 року нараховано 3 % річних в розмірі 1422,92 грн., інфляційні витрати - 1940,71 грн. За прострочення строків оплати придбаної у позивача електричної енергії за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1827 від 08.11.2021 року, нараховано 3 % річних в розмірі 1727,82 грн, інфляційні витрати в розмірі 2354,92 грн. Крім того, позивач, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, яку заподіяно внаслідок прострочення строку оплати проданої електричної енергії за договорами. Представник позивача зазначила, що неправомірні дії відповідача щодо порушення строків оплати за договорами більше ніж на шість місяців в сумі 232190,01 грн, вплинули на нормальний спосіб життя позивача, який розраховував на щомісячне отримання коштів, які є важливими складовими його сімейного бюджету, що в період воєнного стану та значного росту цін відображаються на якості його життя. Та як наслідок, позивач був змушений докладати додаткових зусиль для захисту порушених прав, що негативно впливає на його психологічний стан і є достатньою підставою для стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Представник ТОВ «ООЕК» - Жосан Т.Ю. через систему «Електронний суд» надіслала відзив на позовну заяву (з урахуванням зміни предмету позову), в якому просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі, у випадку задоволення позовних вимог, зменшити розмір заявлених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 500 грн. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначила, що ТОВ «ООЕК» не визнавало і не визнає позовні вимоги [PERSON] у справі №496/254/24, у зв`язку з наявністю відкладальної обставини відповідно до умов договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №06007/343138 та № 06007/343424. Грошові кошти були перераховані ТОВ «ООЕК» на рахунок позивача на власний розсуд до настання права вимоги за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 та №1827, та не можуть вважатись визнанням позовних вимог. Згідно пп. 2 п. 3.3.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством укладається між постачальником універсальних послуг та власником (одним із власників за згодою інших співвласників) цього приватного домогосподарства і є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. В абзаці 2 пункту 2.1 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних №06007/343138, укладеного між позивачем та ТОВ «ООЕК», зазначено, що постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку 2 до цього договору. Таким чином, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 (за адресою: [ADDRESS] ), заборгованість за яким є предметом позовної заяви у справі №496/254/24, є невід`ємним додатком 2 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних № 06007/343138 (за адресою: [ADDRESS] ). Отже, умови основного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розповсюджуються на умови договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Так, у відповідності до пункту 12.3 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних №06007/343138, строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Сторони домовились, що відкладальною обставиною за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних №06007/343138 (додатком №2 до якого є Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244) щодо виникнення у ТОВ «ООЕК» зобов`язання по сплаті заборгованості перед позивачем, є наявність форс-мажору. Також, в абзаці 2 пункту 2.1 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних № 06007/343424, укладеного між позивачем та ТОВ «ООЕК», зазначено, що постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку 2 до цього договору. Таким чином, договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1827 (за адресою: [ADDRESS] ) заборгованість за яким є предметом позовної заяви у справі №496/254/24, є невід`ємним додатком 2 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних № 06007/343424 (за адресою: [ADDRESS] ). Отже, умови основного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розповсюджуються на умови договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Так, у відповідності до пункту 12.3 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних №06007/343424, строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Сторони домовились, що відкладальною обставиною за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних № 06007/343424 (додатком № 2 до якого є договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1827) щодо виникнення у ТОВ «ООЕК» зобов`язання по сплаті заборгованості перед позивачем, є наявність форс-мажору. 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №24/2022, який триває станом на теперішній день і надалі. Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчено наявність форс-мажорних обставин, як таких, що впливають на виконання зобов`язань суб`єктами господарювання з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення та підтверджено, що зазначені обставини з 24.02.2022 року є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору. Про настання обставин непереборної сили (форс-мажор) відповідач повідомляв контрагентів на офіційному сайті https://ooek.od.ua/uk/news/121/. Отже, відповідно до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №06007/343138 (додатком № 2 до якого є договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244) та договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №06007/343424 (додатком № 2 до якого є договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1827) настала відкладальна обставина, відповідно до якої, розрахунки за договорами будуть здійснені після її припинення (до припинення або скасування воєнного стану на території України). Таким чином, станом на дату подання позовної заяви у позивача не виникло право вимоги грошових зобов`язань за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 та №1827 (які є додатками №2 до договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), а тому стягнення з ТОВ «ООЕК» 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання умов договорів є в повній мірі необґрунтованим. Крім того, представник ТОВ «ООЕК» зазначає про незгоду із доданими до позовної заяви розрахунками 3% річних та інфляційних втрат, вважає їх помилковими та некоректними. Згідно із Законом України «Про ринок електроенергії» та Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року №641, ПРАТ «НЕК «Укренерго» приймає акти купівлі-продажу від постачальників універсальних послуг за весь обсяг електроенергії, виробленої всіма приватними домогосподарствами за місяць по кожній області. За результатом отримання актів купівлі-продажу, ПрАТ «НЕК «Укренерго» здійснюється перевірка достовірності та правильності визначення постачальником послуг комерційного обліку обсягу згенерованої електричної енергії приватними домогосподарствами у відповідному розрахунковому періоді. Таким чином, у реалізації процесу купівлі - продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом задіяні не лише постачальник електроенергії та побутовий споживач, а й інші учасники ринку, за якими нормативно закріплені відповідні функції. ПрАТ «НЕК «Укренерго», яке виконує функції адміністратора комерційного обліку (АКО) на ринку електричної енергії, повідомило ТОВ «ООЕК», що в результаті перевірки та аналізу погодинних даних споживання та виробництва електричної енергії генеруючими установками приватних домогосподарств, наданих операторами систем розподілу, було виявлено нерелевантність отриманих даних технічним характеристикам об`єктів виробництва електричної енергії з сонячного випромінення, зокрема, перевищення коефіцієнту використання встановленої потужності та профілів виробництва електричної енергії СЕС з урахуванням періоду доби та інтенсивності інсоляції для українських широт. Так, виявлено перевищення обсягу відпуску над встановленою потужністю генеруючої установки в окремих годинах, а також наявність обсягів генерації в нічні години. З огляду на ці обставини, ПрАТ «НЕК «Укренерго» неодноразово повертались товариству непідписаними акти приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел у спірних періодах. В свою чергу, вищевикладене могло свідчити про недостовірність даних щодо обсягів згенерованої електричної енергії приватними домогосподарствами, зазначених у звітах про обсяги та напрями перетоків електричної енергії та в актах приймання-передавання товару (електричної енергії) підписаних між позивачем та відповідачем у спірних розрахункових періодах. Таким чином, перевірка правильності наданих обсягів електроенергії, виробленої всіма приватними домогосподарствами, в тому числі і за договорами між позивачем та відповідачем про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, здійснюється ПРАТ «НЕК «Укренерго». Отже, обсяги згенерованої електричної енергії за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом між позивачем та відповідачем у спірні періоди тривалий час не були підтвердженими ПРАТ «НЕК «Укренерго» та підлягали перевірці останнім з урахуванням достовірності даних щодо обсягів згенерованої електричної енергії приватним домогосподарством за відсутності перевищення обсягу відпуску над встановленою потужністю генеруючої установки в окремих годинах, а також відсутністю обсягів генерації в нічні години. Лише після перевірки цих даних з боку ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» могло бути вирішено питання щодо оплати Позивачу вартості купленої Відповідачем електричної енергії за договорами. Таким чином, станом на дату подачі позову, обсяги згенерованої електричної енергії за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом не були остаточними та підлягали перевірці. Станом на дату подання відзиву ПРАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» було перевірено та підтверджено обсяги згенерованої електричної енергії за договорами купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, укладеними між позивачем та відповідачем, за спірні періоди. У зв`язку з підтвердженням ПРАТ «НЕК «Укренерго» обсягів згенерованої електричної енергії за спірні періоди, ТОВ «ООЕК» на власний розсуд до настання права вимоги за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, було перераховано на рахунок позивача кошти за куплену у спірні періоди електроенергію. Факт порушення строків оплати за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством не є доведений позивачем, у зв`язку з наявністю відкладальної обставини відповідно до умов договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Навіть у випадку наявності факту порушення прав Позивача, лише саме порушення без подання належних та допустимих доказів не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. Щодо неспіврозмірності заявленої суми витрат на правничу допомогу послугам, фактично наданим адвокатом позивачу, представник відповідача зазначила, що вартість наданих послуг не є співмірною з урахуванням того, що дана справа є справою незначної складності. Зі змісту детального опису наданих послуг вбачається необґрунтоване завищення обсягу наданих послуг адвокатом. Дослідивши види наданих послуг адвокатом, стає очевидним, що визначені суми за кожен вид правових послуг фактично є необґрунтованими та неспівмірними, враховуючи складність справи, час необхідний адвокату для підготування процесуальних документів та формування правової позиції для надання правничої допомоги в наступному. ТОВ «ООЕК» вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а отже ТОВ «ООЕК» просить суд у випадку встановлення наявності підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн. Представник позивача - Кравець І.Г. через систему «Електронний суд» надіслала відповідь на відзив, в якому зазначила, що порядок встановлення форс-мажорних обставин має бути визначено в договорі, як і порядок повідомлення сторін про їх настання та наслідки їх настання, крім того в договорі можливо встановити виключний перелік форс-мажорних обставин або зазначити, які випадки сторонами не будуть вважатися як форс-мажорні. У відзиві відповідачем наголошується, що договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 та №1827 є невід`ємними додатком 2 до договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних №06007/343138 та №06007/3433424. Тому, умови основного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розповсюджуються на умови договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Та оскільки відповідно до пункту 12.3 договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних №06007/343138 та №06007/3433424, строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин, у відповідача настала відкладальна обставина, відповідно до якої, розрахунки за договором будуть здійснені після її припинення (до припинення або скасування воєнного стану на території України. Відповідач про факт настання форс-мажорних обставин посилається на Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 та повідомлення на офіційному сайті https://ooek.od.ua/uk/news/121/. У розділі 12 договорів №06007/343138 та №06007/3433424 встановлені умови, при яких сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне не виконання умов договору. Цими обставинами визначені наслідки непереборної сили (форс-мажорні обставини), про настання яких сторони зобов`язані повідомити протягом 14 днів з дати їх виникнення та надати підтверджуючі документи згідно норм чинного законодавства. Порядок засвідчення форс-мажорних обставин встановлюється регламентом засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин, який затверджено рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 року за №44. Відповідно до регламенту форс-мажорні обставини засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб щодо кожного окремого договору, зобов`язання, контракту, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тягар доказування форс-мажорних обставин покладено на заявника, а посилання на лист не буде визнано таким. Отже, при виникненні обставин непереборної сили, на які посилається особа, сторона повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом. При цьому, навіть у випадку наявності сертифікату ТПП про засвідчення наявності форс - мажору, не дає правових підстав не виконувати зобов`язання за договором. 28.02.2022 року, після початку повномасштабної агресії Російської федерації на територію України, ТПП на своєму сайті оприлюднило Лист від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1., яким засвідчила форс мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану. Більш того, на сайті ТПП зазначено, що з метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Однак, одне лише посилання на вищевказаний лист ТПП не може вважатись безумовним підтвердженням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та для доведення їх наявності, в якості доказу, необхідно надавати сертифікат ТПП. Лист ТПП від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 не відповідає вимогам до оформлення сертифікатів про засвідчення форс-мажорних обставин, оскільки в порушення п. 6.11.6 та 6.11.7. Регламенту його не підписано першим віцепрезидентом ТПП або віце-президентом ТПП, а також відсутня печатка ТПП на підписах вказаних осіб. Регламент затверджено рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 року №44(5) і саме Президія ТПП має повноваження приймати рішення щодо спрощення процедури отримання сертифікату про форс-мажорні обставини та вносити зміни до Регламенту. Проте, як вбачається з листа ТПП від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, він оформлений не у вигляді рішення Президії ТПП, будь-яке посилання в листі на рішення Президії ТПП відсутнє. Наявність обставин непереборної сили (форс-мажору) повинна бути підтверджена шляхом надання іншій стороні відповідного документу, виданого ТПП України (сертифікатом) або іншим документом компетентного органу. При цьому, лист ТПП України не є сертифікатом у розумінні наведеного положення Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», і не є документом, який видається за зверненням відповідного суб`єкта, для якого настали певні форсмажорні обставини. Форс-мажорні обставини (факт проведення бойових дій чи запровадження обмежень воєнного часу) не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання - саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Відповідачем не доведено, що введення воєнного стану на території України вплинуло на господарську діяльність товариства, і як наслідок унеможливлює виконання умов договору. Крім того, отримання сертифікату ТПП України про форс-мажорні обставини немає для суду беззаперечної сили як доказ неможливості виконання договірного зобов`язання стороною, яка посилається на нього і суд повинен оцінюватиме цей доказ у сукупності з іншими доказами, які має надати сторона на підтвердження цього факту. Необґрунтованою є позиція відповідача, про те, що на час дії непереборної сили (існування форс-мажорних обставин) обов`язок із виконання зобов`язання з оплати був відкладений до закінчення дії воєнного стану в Україні, а тому не має підстав нараховувати інфляційні втрати та 3% річних за договорами. Форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс мажору. Нарахування у вигляді інфляційних втрат та 3% річних, що передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, за своєю правовою природою не є правовою відповідальністю (штрафними санкціями). Позивач вірно розрахував 3% річних та інфляційні витрати за порушення строків оплати за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 та №1827. Відповідачем з червня 2023 року по березень 2024 року безпідставно не виконувались взяті на себе зобов`язання за договорами та як наслідок утворилась заборгованість в сумі 232190,01 грн. Неправомірні дії відповідача призвели до недоотримання в 2023 році позивачем коштів у розмірі 232190,01 грн, на які позивач щомісячно розраховував, оскільки вони є наразі основною складовою для існування та забезпечення сім`ї та стали причиною душевних страждань, постійного стресу у позивача, та спричинили йому не лише моральні страждання, але і змусили звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, що потребує не лише матеріальних витрат, а й витрат часу і емоційних затрат, що негативно впливає на його здоров`я. Позивач має право на компенсацію моральної шкоди за несвоєчасне виконання умов договорів, що спричинили йому моральні страждання та змусили звернутися до суду. У відзиві на позовну заяву, відповідач як підставу несвоєчасного виконання умов договору посилається на не підтвердження ПРАТ «НЕК «Укренерго» обсягів згенерованої електричної енергії за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом між позивачем та відповідачем у спірні періоди та необхідності їх перевірки з урахуванням достовірності даних щодо обсягів згенерованої електричної енергії приватними домогосподарством за відсутності перевищення обсягу відпуску над встановленою потужністю генеруючої установки в окремих годинах, а також відсутністю обсягів генерації в нічні години. Однак дані твердження представник позивача вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають умовам договору. Згідно п.11.3. п.п.11.3.18 «Особливості продажу та обліку електричної енергії, виробленої приватними домогосподарствами, а також розрахунків за неї Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими Правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Відповідальність за порушення умов та порядку оплати встановлюється договором про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством відповідно до законодавства. Підпунктом 11.3.19. п.11.3 ПРРЕЕ регламентовано, що плату за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, постачальник універсальних послуг має перераховувати на рахунок побутового споживача відповідно до договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством. У відповідності з п.11.3. п.п.11.3.20 ПРРЕЕ, розрахунковим періодом для встановлення постачальнику універсальних послуг розміру оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, є календарний місяць. Постачальник універсальних послуг щомісячно до 5 числа формує Звіт про обсяги та напрями перетоків електричної енергії на основі даних, отриманих від оператора системи, та надає їх побутовому споживачу, у тому числі в електронному вигляді, для підписання. Якщо побутовий споживач до 10 числа не повернув або не надав до нього свої зауваження, такий звіт про обсяги та напрями перетоків електричної енергії вважається погодженим. Розрахунок за придбану електричну енергію постачальник універсальних послуг здійснює не пізніше 15 днів після закінчення розрахункового періоду на основі звіту про обсяги та напрями перетоків електричної енергії. З укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Матеріалами справи підтверджено наявність у сторін договірних правовідносин щодо купівлі-продажу електричної енергії з кореспондуючими правами та обов`язками, які відповідачем не заперечуються. Обсяг виробленої позивачем і переданої відповідачу електроенергії, а також наявність боргу та його сплата з порушенням строку також не заперечуються. Крім цього, даний факт підтверджено актами приймання - передачі товару за червень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2023 року за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом. Посилання відповідача на неузгодження ПрАТ «НЕК «Укренерго» товариству актів приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел у спірних періодах, як на підставу невиконання останнім зобов`язань перед позивачем, представник позивача вважає безпідставним, оскільки згідно зі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Умовами договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 та№1827 не передбачена перевірка ПрАТ «НЕК «Укренерго» правильності наданих обсягів електроенергії приватним домогосподарством, про що зазначає відповідач. ПрАТ «НЕК «Укренерго» погоджує відповідачу акти приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за відповідні періоди, згідно договору №0231-09021 від 01.07.2019 року, до якого позивач не має жодного відношення. Надані до відзиву документи підтверджують, що саме з вини відповідача, який не вірно, або не коректного зазначає дані в актах приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за відповідні періоди, ПрАТ «НЕК «Укренерго» не погоджує надані акти відповідачем. За весь час договірних відносин відповідач не звертався до позивача щодо некоректності або неправдивості наданих обсягів електричної енергії домогосподарством, та не змінювалась форма акту приймання-передання товару (електричної енергії) за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини не є підставою не виконання договірних зобов`язань, оскільки невиконання ПрАТ «НЕК «Укренерго» укладеного з відповідачем договору не є підставою для невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем за відповідним договором, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару. В матеріалах справи міститься укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Сергеєв, Боярський і партнери» договір про надання правової допомоги №115 від 30.08.2021 року. В Додатку № 3 до Договору від 27.12.2023 року сторони узгодили послуги, що надаються Адвокатським об`єднанням та визначили розмір гонорару в сумі 10 000 грн. Сума заявлених позовних вимог по справі становила 232190,01 грн, а розмір гонорару визначений в сумі 10 000 грн, що є співмірними із складністю цієї справи і наданим адвокатом обсягом послуг та витраченим останнім часом на надання таких послуг. Справа в суді знаходиться з січня 2024 року, за весь цей час саме адвокат Кравець І.Г. представляла інтереси в судових засіданнях в суді першої інстанції та апеляційної, надавала пояснення, доводи, заяву про зміну предмету позову, відзив по справі. З огляду на вищезазначене та враховуючи матеріали справи, доводи представника відповідача про те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому розмір витрат слід зменшити до 500 грн є абсурдними та безпідставними. Представник позивача наголосила, що заявником доведено право на компенсацію судових витрат в розмірі 10 000 грн., оскільки такі витрати є фактичними та неминучими для [PERSON] , який не є фахівцем у галузі права та потребував допомоги від адвоката під час розгляду цієї категорії справи у суді. Представник ТОВ «ООЕК» - Жосан Т.Ю. через систему «Електронний суд» надіслала заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 та №1827, заборгованість за якими є предметом позовної заяви у справі №496/254/24, є невід`ємним додатком 2 до договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних №06007/343138 та № 06007/343424. Отже, умови основного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розповсюджуються на умови договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Так, у відповідності до пункту 12.3 вказаного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Умовами пункту 12.2 вказаного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг передбачено, що під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору. Відповідно до пункту 12.4 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства. Сторони домовились, що відкладальною обставиною за вказаними Договорами про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додатком №2 до яких є договори про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством) щодо виникнення у ТОВ «ООЕК» зобов`язання по сплаті заборгованості перед позивачем, є наявність форс-мажору. У зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, ТОВ «ООЕК» 28.02.2022 року повідомляло контрагентів на офіційному сайті https://ooek.od.ua/uk/news/121/.Зокрема, у вказаному повідомленні зазначено: «ТОВ «ООЕК» повідомляє усіх своїх клієнтів та контрагентів за укладеними договорами про настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які об`єктивно можуть унеможливлювати належне та своєчасне виконання зобов`язань, передбачених умовами укладених договорів (контрактів, угод тощо), а також обов`язків, визначених законом чи іншими нормативно-правовими актами». В свою чергу, 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України, враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша держава, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), а також визнала військову агресією Російської Федерації проти України форс-мажорною обставиною. Так, з метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), згідно якого на підставі ст.ст. 14, 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, ТПП засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Таким чином, ТПП України підтвердила, що вищезазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Приймаючи до уваги умови договору та обов`язки сторін невідкладно повідомляти про настання форс-мажорних обставин, отримання та надання сертифікату ТПП було неможливим. Умовами договору не визначено Сертифікат ТПП, як єдиний документ підтверджуючий настання форс-мажорних обставин. Введення воєнного стану та/або воєнні дії дійсно вважаються форс мажорними обставинами, що є відкладальною обставиною для виконання умов договору. Особа, яка порушує свої зобов`язання, у зв`язку із обставинами, пов`язаними з військовою агресією рф проти України, в період дії військового стану має право посилатися на вказаний лист ТПП, як на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин, для можливості обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та досудового вирішення спірних питань. При вирішенні судом питання відтермінування виконання зобов`язань, передбачених умовами договорів, повинні враховуватися не лише факт наявності форс-мажорної обставини, а й конкретні заходи (чи події), які були впроваджені на час воєнного стану, неможливість виконання стороною своїх конкретних зобов`язань, і причинно-наслідковий зв`язок між ними. У взаємовідносинах сторін форс-мажорною обставиною є саме військова агресія російської федерації проти України, яку ТОВ «ООЕК» ніяк не могло передбачити. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 законодавчо встановлена заборона на відключення/обмеження споживання електричної енергії споживачам та нарахування і стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за спожиту електричну енергію. У зв`язку з прийняттям даної Постанови Кабінету Міністрів України суттєво збільшилась заборгованість побутових споживачів за спожиту електричну енергію та ТОВ «ООЕК» втратило можливість припиняти постачання електричної енергії на об`єкти таких боржників. Така заборона на припинення постачання електричної енергії споживачам впливає на відповідача безпосереднім чином та призводить до зменшення можливості збору коштів від споживачів електричної енергії. Так, у випадку наявності можливості на відключення/обмеження споживання електричної енергії споживачам Товариство, по-перше, не здійснювало б закупівлю електричної енергії для таких споживачів на ринку електричної енергії, тобто не мало б додаткових зобов`язань з оплати таких обсягів електричної енергії, які споживачі продовжують споживати не сплачуючи за них. По-друге, Товариство мало б механізм впливу на споживачів для виконання останніми обов`язків щодо оплати заборгованості за спожиту електричну енергію. Товариство законодавчо позбавлене можливості на будь-яке компенсування втрат, що викликані несвоєчасністю здійснення оплати споживачами за спожиту електричну енергію. Як наслідок прийняття даної постанови, відповідач законодавчо позбавлений можливості на будь-яке компенсування втрат, що викликані несвоєчасністю здійснення оплати споживачами, в тому числі промисловістю, за спожиту електричну енергію, за яку Товариство, в свою чергу, сплатило та сплачує в період споживання такої електричної енергії споживачами. Окрім того, внаслідок дії вищевказаних форс-мажорних обставин, згідно із наказом Міністерства енергетики України №148 від 13.04.2022 року (який діяв до 06.12.2023 року) для забезпечення стабільної роботи ринку електричної енергії в умовах воєнного стану на ТОВ «ООЕК» було покладено додаткові функції щодо гарантування постачання електричної енергії на умовах універсальної послуги деяким категоріям споживачів. Так, на виконання вимог вказаних наказів, до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «ООЕК» приєдналась значна кількість клієнтів, у тому числі клієнти, які не виконують належним чином свої зобов`язання в частині своєчасної оплати за спожиту електричну енергію. Всі вказані обставини призвели до невиконання своїх зобов`язань контрагентами та виникнення значної заборгованості перед ТОВ «ООЕК». Більш того, дана заборгованість постійно зростає. Таким чином, з урахуванням форс-мажорних обставин, які суттєво вплинули на можливість виконання ТОВ «ООЕК» своїх зобов`язань перед відповідачем в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги з передачі електричної енергії, та з урахуванням вимог умов 10.1 укладеного договору, у ТОВ «ООЕК» виникла відкладальна обставина в частині оплати за спожиту електричну енергію на строк дії форс-мажорних обставин. Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації №109/од-2021 від 09.02.2021 року ТОВ «ООЕК» було включено до переліку підприємств, що мають стратегічне значення для економіки області та які формують економічний потенціал області. Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації №91/А-2024 від 05.02.2024 року ТОВ «ООЕК» було включено до Переліку підприємств, критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області. Окрім того, наказом Міністерства енергетики України №84 від 09.03.2024 року ТОВ «ООЕК» також визначено критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області. До оголошення воєнного стану на території України ТОВ «ООЕК» в повній мірі виконувало договірні зобов`язання перед позивачем, що є додатковим підтвердженням об`єктивного впливу форс мажорних обставин саме на виконання зобов`язань за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 та №1827. Пунктом 1 (предмет договорів) передбачено, що мпоживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру (необхідне підкреслити) об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у мпоживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством , у строки, передбачені цим договором. У відповідності до вимог п. 3.3.4 ПРРЕЕ, постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. На виконання вимог п. 7 ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії» з метою покриття економічних витрат постачальників універсальних послуг із закупівлі електричної енергії виробленої приватними домогосподарствами та у відповідності до п.3.1, 3.2 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року №641, на гарантованого покупця, ПУП (ТОВ «ООЕК») та ОСП (ПРАТ «НЕК «Укренерго») на строк визначений законодавством покладаються спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Для надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел гарантований покупець або ПУП укладають з ОСП договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел відповідно до типової форми, затвердженої постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року №641. Так, між ТОВ «ООЕК», як постачальником універсальних послуг, та ПРАТ «НЕК «Укренерго», як оператором системи передачі) укладено договір №0231-09021 від 01.07.2019 року про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, відповідно до якого, між сторонами щомісячно погоджуються акти приймання-передачі наданих Послуг (що є додатком 1 до Договору) та акти коригування до акта приймання-передачі наданих послуг. Згідно із Законом України «Про ринок електроенергії» та Порядком купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року №641, ПРАТ «НЕК «Укренерго» приймає акти купівлі-продажу від постачальників універсальних послуг за весь обсяг електроенергії, виробленої всіма приватними домогосподарствами за місяць по кожній області. За результатом отримання актів купівлі-продажу, ПрАТ «НЕК «Укренерго» здійснюється перевірка достовірності та правильності визначення постачальником послуг комерційного обліку обсягу згенерованої електричної енергії приватними домогосподарствами у відповідному розрахунковому періоді. Таким чином, у реалізації процесу купівлі - продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом задіяні не лише постачальник електроенергії та побутовий споживач, а й інші учасники ринку, за якими нормативно закріплені відповідні функції, зокрема ПрАТ «НЕК «Укренерго». З огляду на ці обставини, лише після перевірки цих даних з боку ПрАТ «НЕК «Укренерго» може бути вирішено питання щодо оплати позивачу вартості купленої відповідачем електричної енергії за договорами №1244 та №1827. Отже, обсяги згенерованої електричної енергії за договором купівлі продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом є остаточними лише після перевірки цих даних з боку ПрАТ «НЕК «Укренерго». Станом на день подачі заперечень ПРАТ «НЕК «Укренерго» було перевірено та підтверджено обсяги згенерованої електричної енергії за договорами купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом №1244 та №1827, укладеними між позивачем та відповідачем, за спірні періоди. У зв`язку з підтвердженням ПРАТ «НЕК «Укренерго» обсягів згенерованої електричної енергії, ТОВ «ООЕК» на власний розсуд та до виникнення права вимоги за договорами , було перераховано на рахунок позивача кошти за куплену у спірні періоди електроенергію. ТОВ «ООЕК» факт порушення строків оплати за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством вважає недоведеним, у зв`язку з наявністю відкладальної обставини відповідно до умов договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Навіть у випадку наявності факту порушення прав позивача, лише саме порушення без подання належних та допустимих доказів не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. У разі задоволення позовної заяви, витрати відповідача на оплату професійної правничої допомоги адвоката мають бути зменшенні до 500 грн. Вказана вартість наданих послуг не є співмірною з урахуванням того, що дана справа є справою незначної складності. Зі змісту детального опису наданих послуг вбачається необґрунтоване завищення обсягу наданих послуг адвокатом. Дана справа про стягнення заборгованості за договором не є складною, а також зважаючи на відсутність інформації щодо кількості часу, витраченого адвокатом, ТОВ «ООЕК» вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а отже - ТОВ «ООЕК» просить суд у випадку встановлення наявності підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача - Кравець І.Г. через систему «Електронний суд» надіслала заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності сторони позивача, позов підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача - Жосан Т.Ю. у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надіслала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, у задоволенні позовних вимог відмовити та у випадку задоволення позовних вимог, зменшити розмір заявлених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 500 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що між [PERSON] (споживач) та ТОВ «ООЕК» (постачальник універсальних послуг) 08.11.2021 року було укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством №1827 (який є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) та 11.01.2021 року укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством №1244 (який є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг). За умовами договорів споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим договором. Відповідно п.4.2 договорів ТОВ «ООЕК» повинно перераховувати кошти для оплати проданої позивачем електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючою установкою приватного домогосподарства, на поточний рахунок Позивача відповідно до заяви-повідомлення з урахуванням відрахувань згідно чинного законодавства України. Згідно п.4.4 договорів у разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний Відповідачем обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує. місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюються відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до цього Договору. Вказаними договорами також визначено, що постачальник здійснює оплату за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання послуг до 15 числа місяця, наступного за рахунковим. Відповідно до п. 4.6 договору ТОВ «ООЕК» щомісяця на основі отриманих показів засобу вимірювальної техніки не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, подає позивачу звіт про покази засобу вимірювальної техніки, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії. Додатками до договорів є акти приймання-передавання товару (електричної енергії), укладені між [PERSON] та ТОВ «ООЕК» від 30.06.2023 року, від 31.08.2023 року, від 30.09.2023 року, від 31.10.2023 року. Представник позивача надала акти звірок, за період з 01.01.2023 року по 27.12.2023 року, відповідно до яких, заборгованість ТОВ «ООЕК» перед [PERSON] за продану електричну енергію за «зеленим» тарифом за договором №1244 від 11.01.2021 року складає 103 772,26 грн., за договором №1827 від 08.11.2021 року - 128417,75 грн. 11.12.2023 року [PERSON] було надіслано на адресу ТОВ «ООЕК» претензію-вимогу про сплату вартості проданої електричної енергії за «зеленим» тарифом. Відповідачу було запропоновано сплатити заборгованість на протязі семи днів з дня отримання такої претензії. В ході судового розгляду представником позивача зазначено, що в період знаходження справи в суді, відповідачем було погашено заборгованість за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 від 11.01.2021 року та №1827 від 08.11.2021 року, оплачена заборгованість в загальному розмірі 232190,01 грн., що також підтверджується випискою по рахунку [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк». Проте, у результаті порушення відповідачем умов договорів щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача інфляційні витрати, 3 % річних, моральну шкоду. Представник позивача надала розрахунок 3% річних та інфляційних витрат за порушення строків оплати за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 від 11.01.2021 року, 1827 від 08.11.2021 року, відповідно до якого, 3% річних за невиконання умов договору №1244 становить 1422,92 грн., інфляційні витрати - 1940,71 грн., 3% річних за невиконання умов договору №1827 становить 1727,82 грн., інфляційні витрати - 2354,92 грн. 10.07.2020 року між ТОВ «ООЕК» (постачальник) та [PERSON] (споживач) було укладено договір №П06007/343138, умовами якого передбачено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Додатком до даного договору є комерційна пропозиція №І-УП, заява-приєднання, відомості про розрахункові засоби обліку активної електричної енергії споживача. 26.10.2021 року між ТОВ «ООЕК» (постачальник) та [PERSON] (споживач) було укладено договір №П06007/343424, умовами якого передбачено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Умовами договорів №П06007/343424 та №П06007/343138 передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п.12.1. договорів). Додатком до даного договору є комерційна пропозиція №І-УП, заява-приєднання, відомості про розрахункові засоби обліку активної електричної енергії споживача. Представник відповідача долучила до позову лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року, яким засвідчено форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). 28.02.2022 року на сайті ТОВ «ООЕК» було розміщено повідомлення про настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які об`єктивно можуть унеможливлювати належне та своєчасне виконання зобов`язань, передбачених умовами укладених договорів (контрактів, угод, тощо), а також обов`язків, визначених законом чи іншими нормативно-правовими актами. 01.07.2019 року між ТОВ «ООЕК» (постачальник послуг) та ДП «НЕК «Укренерго» було укладено договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел №0231-09021. 01.07.2019 року, 12.03.2020 року, 31.12.2020 року, 28.01.2021 року, 14.12.2021 року, 13.12.2022 року між ТОВ «ООЕК» (постачальник послуг) та ПАТ «НЕК «Укренерго» було укладено додаткові угоди до вищевказаного договору. Представник відповідача долучила листи НЕК «Укренерго», адресовані ТОВ «ООЕК», з проханням надати інформацію погодинних значень обсягів виробництва та споживання електричної енергії по кожній площадці обліку (приватному господарству) за червень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року Листом НЕК «Укренерго» від 24.11.2023 року повідомлено ТОВ «ООЕК» про подання недостовірних даних у акті приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та в розрахунку вартості послуги за жовтень 2023 року. Листом від 03.01.2024 року повідомлено ТОВ «ООЕК» про повернення непідписаного акту приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за листопад 2023 року. ТОВ «ООЕК» має статус критичного важливого для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області, що підтверджується розпорядження Одеської обласної державної (військової) адміністрації №91/А-2024 від 05.02.2024 року, витягом з наказу Міністерства енергетики України №84 від 09.03.2023 року, №69 від 16.02.2024 року. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України). Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 627 ЦК України, визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Згідно з частинами 1 та 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Д оговір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст. 901 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Зобов`язання, відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом (п.18). Частиною 3 ст. 58-1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що приватні домогосподарства, яким встановлено «зелений» тариф, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, яким встановлено «зелений» тариф, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за «зеленим» тарифом гарантованому покупцю. Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом - домовленість між індивідуальним побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг, яка спрямована на врегулювання цивільних прав та обов`язків під час купівлі-продажу за «зеленим» тарифом електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання. На підставі статті 1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» електрична енергія, вироблена з альтернативних джерел (зокрема сонячна енергія) виробляється на об`єктах альтернативної енергетики (зокрема генеруючі установки приватного домогосподарства) і може виступати товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Пунктом 4 частини 5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлений обов`язок для постачальників універсальних послуг купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості. Як зазначалося вище, строк виконання зобов`язання зі сплати вартості проданої електричної енергії встановлений в договорі. Однак, незважаючи на умови договору, відповідач не здійснив оплату вартості проданої позивачем електричної енергії в терміни, визначені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним вчасно зобов`язань за договорами. Оскільки ТОВ «ООЕК» грошове зобов`язання за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 від 11.01.2021 року, №1827 від 08.11.2021 рокуналежним чином не виконувало, то на нараховану заборгованість, яка існувала, станом на звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості та до погашення боргу, у відповідності до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 3150,74 грн. та інфляційні витрати у розмірі 4295, 63 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Представник ТОВ «ООЕК» просила відмовити у задоволенні позову з підстав настання форс-мажорних обставин, про які ТОВ «ООЕК» 28.02.2022 року повідомлено своїх контрагентів на офіційному сайті за посиланням: https://ooek.od.ua/uk/news/121/, за укладеними договорами про настання обставин непереробної сили (форс-мажорних обставин), які об`єктивно можуть унеможливлювати належне та своєчасне виконання передбачених умовами укладених договорів (контрактів, угод тощо), а також обов`язків визначених законом чи іншими нормативно-правовими актами. Згідно із п.п.6.1, 6.2. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 3.1 Регламенту, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов`язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо). Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Частиною першою статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів. Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності. Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом. Для засвідчення форс-мажорних обставин Торгово-промисловою палатою України видається сертифікат. Водночас, у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №912/750/22 викладено висновок про те, що лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, на який в апеляційній скарзі посилається скаржник як на аналогію сертифікату про посвідчення форс-мажорних обставин, не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні», а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини. Вищевказаний Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. При цьому позивач не був позбавлений можливості звертатися до Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних Торгово-промислових палат за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 року, саме за спірним зобов`язанням. Наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов договорів у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Відповідна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 07.06.2023 року у cправі № 912/750/22 та від 15.06.2023 року у cправі № 910/8580/22. Суд погоджується із доводами представника позивача, що викладені у відповіді на відзив, що одне лише посилання на вищевказаний лист Торгово-промислової палати України не може вважатись безумовним підтвердженням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та для доведення їх наявності, в якості доказу, необхідно надавати сертифікат Торгово-промислової палати України. Натомість відповідачем не надано Сертифікату Торгово-промислової палати України, отриманого в порядку Регламенту за конкретним зобов`язанням, що випливає із спірних договорів. При цьому, надало лише лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, яким засвідчено наявність форс-мажорних обставин, пов`язаних з військовою агресією, проте не доведено, що вказані форс-мажорні обставини впливають на відносини з контрагентами за укладеними договорами, які унеможливлюють вчасного погашення заборгованості. Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем, враховуючи його позицію щодо існування для нього форс-мажорних обставин, після звернення позивача до суду сплачено заборгованість по укладеним договорам з [PERSON] . Окрім іншого, представник відповідача посилається на обставини, що обсяги згенерованої електричної енергії за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом не були остаточними та підлягали перевірці, проте суд звертає увагу, що НЕК «Укренерго» було здійснено запити до ТОВ «ООЕК» про надання інформації погодинних обсягів по кожному приватному господарству. Підтвердження відповіді ТОВ «ООЕК» до НЕК «Укренерго» задля виявлення коректних даних виробництва електричної енергії матеріали справи не містять. Також суд звертає увагу, що обсяг виробленої позивачем і переданої відповідачу електроенергії відповідачем не заперечується. ПрАТ «НЕК «Укренерго» погоджує відповідачу акти приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за відповідні періоди, згідно договору №0231-09021 від 01.07.2019 року, до якого позивач не має жодного відношення. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, щоб за весь час договірних відносин, ТОВ «ООЕК» зверталося до позивача щодо некоректності або неправдивості наданих обсягів електричної енергії домогосподарством. Крім того, відповідачем було сплачено на користь позивача заборгованість за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №1244 від 11.01.2021 року, №1827 від 08.11.2021 рокув загальному розмірі 232190,01 грн. Відповідно відповідач визнає обсяги згенерованої електричної енергії за договорами купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом. Вирішуючи питання про наявність вини як умови застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, слід враховувати особливість правової природи цієї відповідальності. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 3150,74 грн. та інфляційні витрат у розмірі 4295, 63 грн., на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, підлягають задоволенню. Верховний суд у постанові від 31.07.2024 року по справі №161/11703/22 роз`яснив, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до вимог п.9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких зазнала потерпіла особа. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц зазначено, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При розгляді справи суд з`ясовує: наявність самої моральної шкоди та її вплив на життя позивача; факт вчинення протиправних дій відповідачем та його вину; зв`язок між дією (бездіяльністю) відповідача та моральною шкодою, яку поніс позивач; обґрунтованість суми компенсації моральної шкоди. Тобто відшкодування моральної шкоди передбачає необхідність встановлення певних обставин, а саме протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди та зв`язок цих протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди із самою шкодою, майновою чи моральною. Вказані висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.05.2022 року у справі № 761/28949/17. Практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) з питання відшкодування моральної шкоди свідчить про те, що оцінка такої шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. При цьому судова практика має забезпечувати правову визначеність у питанні щодо компенсацій за вчинення аналогічних правопорушень. З цього погляду можливість людини реалізувати своє природне право на одержання компенсації за страждання і переживання, спричинені посяганням на належні їй особисті немайнові блага, слід розцінювати як один з виявів верховенства права. Водночас усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин. У переважній більшості випадків ЄСПЛ: наголошує на розумно очікуваних, передбачуваних або звичайних за подібних обставин негативних наслідках, що мали б виникнути у немайновій сфері потерпілої особи; виходить з розумного врахування суті порушеного права, особливостей вчинення конкретного правопорушення та характерного для останнього негативного впливу на стан потерпілого. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктами 4, 5 вказаної Постанови Пленуму передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 18 Постанови Пленуму встановлено, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з`ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди. Особи, які зазнали порушення своїх, гарантованих Конституцією прав, нерідко високо оцінюють свої страждання. Тому розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Представник позивача зазначила, що діями відповідача завдано позивачу моральної шкоди, яка полягає у тому, що неправомірні дії відповідача щодо порушення строків оплати за договорами більше ніж на шість місяців в сумі 232190,01 грн., вплинули на нормальний спосіб життя позивача, який розраховував на щомісячне отримання коштів, які є важливими складовими його сімейного бюджету, що в період воєнного стану та значного росту цін відображаються на якості його життя. Та як наслідок, позивач був змушений докладати додаткових зусиль для захисту порушених прав, що негативно впливає на його психологічний стан. Позивачем в ході розгляду справи про стягнення моральної шкоди повинно бути надано до суду докази в підтвердження спричинення щодо нього відповідачем протиправних діянь, доказів глибокого хвилювання, депресивного стану, страждання або заподіяння йому страждань такими протиправними діями, причинного зв`язку між діянням та заподіяною шкодою, а також повинно бути наведено обґрунтування розміру моральної шкоди. Натомість, суд констатує, що позивачем не підтверджено завдання йому моральної шкоди, не надано належних та достатніх доказів істотних вимушених змін у його житті, жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт заподіяння [PERSON] моральних страждань чи втрат немайнового характеру, тому в стягненні моральної шкоди суд відмовляє. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн., суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У відповідності до ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст. 1 Закону). За приписами ч.3 ст. 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 30 Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Верховний Суд у постанові від 03.05.2018 року по справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010 року, №37246/04). Верховний Суд у постанові від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц). Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано суду: - договір №115 про надання правової допомоги від 30.08.2021 року, укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Сергеєв, Боярський і партнери»; - додаткову угоду №3 від 27.12.2023 року до договору №115, відповідно до якої, вартість наданих адвокатських послуг в рамках даної справи становить 10 000 грн. Проте, представником позивача не надано до суду платіжне доручення з відміткою банку, касовий чек або інший документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках цієї справи на суму 10 000 грн. Таким чином, витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ТОВ «ООЕК» витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої платіжної інструкції №936 від 04.01.2024 року, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2321,91 грн., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 991,02 грн. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 7446,37 грн. х 2321,91/17446,37 грн). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.№ 36 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial