Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача Усенко М.І. посилався на те, що 24.09.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (надалі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1018633 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5900 грн, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі - перерахував грошові кошти в обсязі, та у строк, визначені умовами кредитного договору. Відповідач не виконала свої зобов`язання платежі, передбачені умовами кредитного договору не вносила, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №28112024 від 28.11.2024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] за кредитним договором №1018633 від 24.09.2023. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 20437,44 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 5899,84 грн, заборгованість за процентами 14537,6 грн. Із урахуванням викладеного, оскільки відповідач не виконала зобов`язання за кредитним договором, представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Усенко М.І. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 20437,44 грн, та судові витрати: по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн, на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Відзив на позов відповідач до суду не подала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, справу просив розглянути у відсутність представника позивача, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, причини неявки суд не повідомила. ІІІ. Процесуальні дії у справі 03.11.2025 ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі і постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін; витребувано докази за клопотанням представника позивача. 25.02.2026 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 24.09.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1018633, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 5900 грн. Кредитний договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем електронним цифровим підписом, шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора А103. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору терміни повернення та сплати процентів визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів); строк дії договору становить 360 днів, тобто, до 18.09.2024. У Графіку платежів, який є додатком 1 до кредитного договору, та підписаний відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором А103, сторонами договору узгоджено дати платежів з 24.09.2023 по 18.09.2024, суму процентів - 3894 грн, яку необхідно вносити у визначені Графіком платежів дати, та суму кредиту 5900 грн, яку позичальнику необхідно повернути кредитодавцю 18.09.2024. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується в межах строку кредиту. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та перерахувало на належну [PERSON] банківську картку [NUMBER] ( [NUMBER] ) кошти в сумі 5900 грн, що підтверджується листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-251105/101320-БТ від 11.11.2025. Згідно з розрахунком заборгованості, проведеним ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» станом на 28.11.2024, відповідач на виконання умов договору вносила кошти на погашення заборгованості, проте, допускала прострочення платежів. Проценти кредитодавцем нараховувались в межах строку дії договору. Всього на погашення заборгованості за кредитним договором [PERSON] внесла: 46728 грн заборгованості за процентами, та 0,16 грн кредитором зараховано на погашення тіла кредиту. Всього відповідачем прострочено платежів за кредитним договором: 5899,84 грн тіло кредиту, 14537,60 грн проценти. 28.11.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 28112024, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, під номером 4040 значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № №1018633 від 24.09.2023. Дані обставини підтверджуються: відомостями з позовної заяви, копією договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1018633 від 24.09.2023; копією паспорта споживчого кредиту, підписаного 24.09.2023 відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором А103; довідкою про ідентифікацію ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»; розрахунком заборгованості, проведеним ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» станом на 28.11.2024; копією договору факторингу № 28112024 від 28.11.2024; копією платіжної інструкції № 8278 від 28.11.2024 про сплату ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за відступлення прав вимоги за договором факторингу № 28112024 від 28.11.2024; копією досудової вимоги № 5596/594 від 14.10.2025; копією Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ»; листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 20.1.0.0.0/7-251105/101320-БТ від 11.11.2025. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, § 1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування». V. Оцінка суду Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В силу ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно зі статями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у даній справі, відповідно до кредитного договору № 28112024 від 28.11.2024, укладеного між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», останнє набуло право вимоги до боржників, в тому числі, і за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1018633 від 24.09.2023, боржником за якими є [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач не виконала умови укладеного кредитного договору №1018633 від 24.09.2023, внаслідок чого має заборгованість в сумі 20437,44 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 5899,84 грн, та заборгованості за процентами - 14537,6 грн, та яка підлягає стягненню з відповідача на користь правонаступника кредитора ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). VI. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено повністю, а тому з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. Щодо вимоги представника позивача стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 8000 грн, суд зазначає таке. Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19.02.2024 у справі № 490/7096/21 та від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Представник позивачаУсенко М.І., на підтвердження понесених ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрат на правничу допомогу, долучив до матеріалів справи: - копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно адвокатського об`єднання «Апологет»; - копію договору № 0107 про надання правової (правничої) допомоги, укладеного 01.07.2025 між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І.; - копію Додатка до Договору № 0107 від 01.07.2025 - акта № 1117 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 08.10.2025, згідно з яким адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. надано послуги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийнято послуги згідно договору № 0107 від 01.07.2025 стосовно боржника [PERSON] за кредитним договором № 1018633; сума наданих послуг відповідно до договору складає 8000 грн, клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом 1 року з моменту підписання акту; - детальний опис наданих послуг до акту № 1117 за договором правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, згідно з яким адвокатським об`єднанням «Апологет» за період з 01.10.2025 по 08.10.2025 у справі про стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 1018633 надано наступні послуги: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 год. 30 хв.; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год. 00 хв.; погодження правової позиції клієнта у справі 0 год. 30 хв.; складення позовної заяви, з урахуванням правової позиції клієнта 3 год. 30 хв.; подання заяви до суду від імені клієнта 1 шт., усього: 6 год. 30 хв., 1 шт. Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. При цьому, переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, складання однієї позовної заяви за одним кредитним договором, клопотання про витребування доказу, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн, який є очевидно завищеним. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved