Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Головач Орислава Романівна, в якому просять визнати визнати за ними кожним у порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею площею 58,1 м2, житловою площею 28,6 м2, допоміжна площа 29,5 м2, з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Свої позовні вимоги мотивують тим, що вони є спадкоємцями за заповітом після смерті їх матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняли спадщину, оскільки в шестимісячний строк після смерті спадкодавця звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Так як [PERSON] належала на праві власності 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд як члену колишнього колгоспного типу двору, а тому вважають, що їх право на спадкування даного майна підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок є всі підстави для задоволення позовних вимог. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 26 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 25 лютого 2026 року о 13 год. 00 хв. Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Головач Орислави Романівни належним чином засвідчену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи № 45/2025, яка 11 червня 2025 року зареєстрована після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмові заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Головач Орислава Романівна в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того приватним нотаріусом на виконання вимог ухвали суду надіслано на адресу суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 45/2025, яка 11 червня 2025 року зареєстрована після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Крехів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 26 грудня 1999 року (арк.спр.14-15). Позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Крехів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 15 липня 2002 року (арк.спр.18). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке 17 жовтня 1987 року видане Крехівською сільською радою Львівської області, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 жовтня 1987 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 17 жовтня 1987 року було зроблено запис за № 17. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] (арк.спр.21). Тобто дошлюбним прізвищем позивача [PERSON] було [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Крехівської сільської ради Львівської області 15 липня 1967 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 01 липня 1967 року було зроблено відповідний актовий запис за № 30. Її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (арк.спр.22). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 01 червня 1957 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 30 травня 1957 року було зроблено відповідний запис за № 24. Його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Суд враховує, що імена [PERSON] та [PERSON] є тотожними, відповідно по батькові [PERSON] та [PERSON] також. Тобто позивач [PERSON] та позивач [PERSON] є рідною сестрою та братом, дітьми [PERSON] та [PERSON] . Згідно із випискою № 686 з погосподарської книги № 6 Крехівської сільської ради, яка 03 листопада 2025 року, яка видана Крехівським старостинським округом № 6 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що будинок за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок домогосподарства № 234, станом на 30 червня 1990 року належав до колгоспного типу двору, головою двору був [PERSON] , 1930 року народження, членом двору: [PERSON] , 1936 року народження (арк.спр.24). З виписки № 687 з погосподарської книги № 3 Крехівської сільської ради, яка 03 листопада 2025 року видана Крехівським старостинським округом № 6 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, встановлено , що будинок за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок домогосподарства № 234, станом на 15 квітня 1991 року належав до колгоспного типу двору, головою двору був [PERSON] , 1930 року народження, членом двору: [PERSON] , 1936 року народження (арк.спр.25). З довідки № 685, яка 03 листопада 2025 року видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що рішенням ІІІ сесії ІІ демократичного скликання Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області від 05 червня 1995 року вулицю 1-го Травня в селі Крехів було перейменовано на вулицю Б. Хмельницького (арк.спр.26). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР від 18 лппня 1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Виходячи з даних, так як будинок станом на 30 червня 1990 року та 15 квітня 1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] , а членом двору [PERSON] , які не втратили право на частку в майні двору станом на 15 квітня 1991 року, беручи до уваги рівність часток усіх членів двору, то відповідно їм належало кожному по 1/2 частини даного житлового будинку, колишнього колгоспного типу двору. [PERSON] помер [INFO] , про що 24 березня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 76, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке 24 березня 2022 року видане Крехівським старостинським округом № 6 виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (арк.спр.27). Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , 28 квітня 2023 року [PERSON] , державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на бланку серії НСК № 243276, яке зареєстроване в реєстрі за № 463. З даного свідоцтва вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області 10 червня 2010 року за реєстром № 13, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна громадянина [PERSON] , 1930 року народження, померлого [INFO] , є його дочка, [PERSON] , [INFO] (арк.спр.28). Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 1/2 (однієї другої) частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] і в цілому складається з двох кімнат, житловою площею 28,6 кв. метри, кухні, коридору, кладової, веранди, ванної кімнати, загальною площею 58,1 кв. метри, при будинку є господарська будівля з літньою кухнею, гараж, сарай, вбиральня, погріб, споруди. Частина житловою будинку належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області 10 жовтня 1989 року, зареєстрованого в Червоноградському бюро технічної інвентаризації 10 жовтня 1989 року за № 40. [PERSON] померла [INFO] , про що 24 грудня 2024 року було складено відповідний актовий запис № 336, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Жовківською міською радою Львівського району Львівської області 24 грудня 2024 року (арк.спр.29). Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла своїм дітям: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частинах . Даний заповіт 04 вересня 2024 року посвідчений [PERSON] , старостою Крехівського старостинського округу № 6 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 04 . По даних Крехівського старостинського округу № 6 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області заповіт заповідачем не змінено і не скасовано, що підтверджується записом старости Крехівського старостинського округу № 6 Г. В. Заверуха від 12 березня 2025 року (арк.спр.30). Чинність заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), яка є в спадковій справі. З довідки № 688, яка 03 листопада 2025 року видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, встановлено , що померла [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті, а саме станом на [INFO] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області (арк.спр.31). Викладеним у довідці № 689, яка 03 листопада 2025 року видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що склад сім`ї зареєстрованих на день смерті [PERSON] , а саме станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області наступний: [PERSON] , [INFO] (арк.спр.32). Тобто на день смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області була зареєстрована одна. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивачі 11 червня 2025 року, тобто в шестимісячний строк після смерті спадкодавця, [PERSON] , звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за заповітом. А тому позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України. Внаслідок звернення позивачів до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач Орислави Романівни після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , було зареєстровано спадкову справу № 45/2015, номер у Спадковому реєстрі 74192149, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 81485404 від 11 червня 2025 року (арк.спр.33). Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач Ориславою Романівною [INFO] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вже видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у яких зазначено, що на підставі заповіту, посвідченого Заверухою Г. В., старостою Крехівського старостинського округу № 6 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 04 вересня 2024 року, зареєстрованого у реєстрі за № 04, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1936 року народження, яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на 1/2 (одну другу) частку у спадщині кожному, а саме: 1) на бланку серії НКА № 944039, яке зареєстроване в реєстрі за № 3254, та на бланку серії НКА № 944041, яке зареєстроване в реєстрі за № 3256, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки, площею 0,9455 га, кадастровий номер 4622784400:10:000:0143, вид цільового призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Львівська область, Львівський район, Жовківська міська територіальна громада (територія колишньої Крехівської сільської ради), яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 404568, виданого Жовківською районною державною адміністрацією Львівської області 31 жовтня 2012 року, Управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 22 жовтня 2012 року, який зареєстровано 23 листопада 2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462278441011293; 2) на бланку серії НКА № 944040, яке зареєстроване в реєстрі за № 3255, та на бланку серії НКА № 944040, яке зареєстроване в реєстрі за № 3257, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 4622784400:09:000:0109, вид цільового призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Львівська область, Львівський район, Жовківська міська територіальна громада (територія колишньої Крехівської сільської ради), яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 404567, виданого Жовківською районною державною адміністрацією Львівської області 31 жовтня 2012 року, Управлінням Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 12 жовтня 2012 року, який зареєстровано 23 листопада 2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462278441011292. Реєстрація даних свідоцтв про право на спадщину за заповітом підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82815720, № 82816061, № 82815838, № 82815996 відповідно, які сформовано 08 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач Ориславою Романівною (арк.спр.38-41). [PERSON] є власником зазначеного вище майна, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав № 446837247, № 446840801 відповідно, які сформовано 08 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач О. Р., також власником зазначеного вище майна є [PERSON] , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав № 446837874, № 446841336 відповідно, які сформовано 08 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач О. Р (арк.спр.42-45). Однак постановою № 170/02-14 від 08 жовтня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач Орислава Романівна відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме на 1/2 (одну другу) частку в праві власності на житловий будинок під [ADDRESS] , після смерті їхньої матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із тим, що відсутні належним чином оформлені документи, що підтверджують право власності та факт проведення держаної реєстрації права власності на 1/2 (одну другу) частку в праві власності на житловий будинок [ADDRESS] за померлою (арк.спр.46). З довідки № 2948, яка видана 01 липня 2025 року Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Шептицьке міжміське бюро технічної інвентаризації», встановлено , що в КП ЛОР «Шептицьке міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок [ADDRESS] , зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Крехівської сільської ради 10 жовтня 1989 року, згідно рішення Несторовського райвиконкому № 290 від 30 вересня 1989 року та записаного 10 жовтня 1989 року в реєстрову книгу за реєстраційним № 40. Дублікат свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок не видався. Згідного нового адміністративно-територіального устрою України село Крехів належить до Жовківської територіальної громади Львівського району Львівської області (арк.спр.47). Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином право власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, ідентифікатора об`єкта будівництва, виготовлених Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Шептицьке міжміське бюро технічної інвентаризації», та з довідки-характеристики № 2949, яка 01 липня 2025 року видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Шептицьке міжміське бюро технічної інвентаризації» на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що рік побудови житлового будинку 1960, загальна площа житлового будинку 58,1 м2, житлова площа 28,6 м2, допоміжні приміщення та їх площа: коридор 6,4 м2, кладова 5,3 м2, кухня 11,9 м2, веранда 3,6 м2, ванна кімната 2,3 м2, загальна площа допоміжних приміщень 29,5 м2 .При будинку є господарські будівлі: господарська будівля з літньою кухнею, сарай, гараж, вбиральня, погріб та споруди: огорожа, ворота (арк.спр.48-61). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже позивач [PERSON] та позивач [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті їх матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі прийняли спадщину, оскільки в шестимісячний строк після смерті спадкодавця звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Так як [PERSON] належала на праві власності 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд як члену колишнього колгоспного типу двору, а тому право [PERSON] та [PERSON] на спадкування даного майна підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за [PERSON] та [PERSON] кожним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачами права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за запоітом, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved