Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 09 жовтня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Через рік після народження сина рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2012 року шлюб між ними був розірваний. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.02.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] . З грудня 2011 року позивачка та відповідач припинили сімейно-шлюбні відносини, почали мешкати окремо. Син з цього часу проживає з позивачкою. Зв`язок з батьком і дитиною був невдовзі втрачений з вини відповідача, який перестав спілкуватись з сином, не приймав ніякої участі в його вихованні, утриманні, не піклувався про його фізичний та духовний розвиток. Батько не лише не виховує, але і матеріально не забезпечує сина, який проживає разом з матір`ю. Загальна заборгованість зі сплати аліментів за період з 19.01.2012 року по 15.07.2024 року складає 376 261,76 грн.. З 2014 року відповідач жодного разу не приїзжав, сином не цікавився, коштів на його утримання не надавав, з днем народження дитину не вітав, ніякої участі у вихованні сина брати не бажав. Тому, позивач просить суд: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - [PERSON] не з`явились, представник позивача надала суду заявупро розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради не з`явився,надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 24 березня 2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року по цивільній справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради. Ухвалою суду від 22 січня 2026 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 21. Матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.8). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2012 року по справі №2/0529/385/2012 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 19.01.2012 року (а.с.15-16). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2012 року по справі №2/0529/682/2012 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] 10 січня 2023 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис №29. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до листа №19-27-15890, наданого 20.07.2024 року старшим державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції І.Фок, вбачається, що на виконанні у Покровському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №31378390 з примусового виконання виконавчого листа №2/0529/385 від 14.02.2012 виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Загальна заборгованість за період з 19.01.2012 по 15.07.2024 складає 376 261,76 грн. (а.с.17-18). Відповідно до довідки, наданої 15 серпня 2024р. КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Північний» Рівненської міської ради, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-педіатра [PERSON] .. Лікар та медсестра засвідчили, що батько дитини [PERSON] не відвідував КНП «ЦПМСД «Північний» РМР» разом з дитиною (а.с.21). Відповідно до довідки №127, наданої 19 серпня 2024 року директором Рівненського ліцею №22 Рівненської міської ради С.Шама та класним керівником М.Прокопченко, вбачається, що [PERSON] навчається у 8-Б класі Рівненського ліцею №22 Рівненської міської ради. Учень проживає з матір`ю [PERSON] . Мати матеріально утримує дитину, забезпечує необхідні умови для його навчання, систематично відвідує батьківські збори та цікавиться життям і навчальними досягненнями сина. Батько, [PERSON] , з сім`єю не проживає. Не відвідує батьківські збори, інтересу до навчальних успіхів сина не виявляє (а.с.20). Відповідно до довідки №07, наданої 21 серпня 2024 року ОСББ «Орбіта-Північ», вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , - син, [PERSON] , [INFO] , син, проживають в даній квартирі без реєстрації, як ВПО (а.с.19). Відповідно до акту № б/н обстеження житлових умов про фактичне проживання, наданого 28 серпня 2024 року комісією в складі заступника голови правління ОСББ «Орбіта-Північ» Миронюк А.І. та члена правління Беседного А.М., вбачається, що в ході обстеження квартири [ADDRESS] , виявлено, що [PERSON] з моменту заселення з вересня 2023 року сім`ї [PERSON] за вищезазначеною адресою не зареєстрований та не поживає (а.с.22). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 05.12.2025 року № 08-01-2179/25 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак він цього не зробив, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] суду не надав. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] .. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, а тому вимоги позивача про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved