Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

у грудні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №1449776 від 12.01.2021 в сумі 7880,00 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10 500,00 грн, мотивуючи тим, що відповідач уклала з ТОВ «Лінеура Україна» кредитний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до кредитного договорувідповідачу надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності у сумі 2500,00 грн, строком на 30 днів, стандартною процентною ставкою 1,9% в день. 07.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу №1-07092021, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1449776 від 12.01.2021, укладеним з [PERSON] 07.09.2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено договір про відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступило право вимоги за кредитним договором №1449776 від 12.01.2021 до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] (а.с.2-6). Ухвалою від 25.12.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 41). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа до електронного кабінету (а.с.44-47, 61,62), відповідач рекомендованим листом по пошті за зареєстрованим місцем проживання, яке повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.49, 50, 63,64). У позовній заяві позивач просить у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів (а.с. 6). Відповідач у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності її учасників, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 12.01.2021 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1449776, за умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 2500,00 грн, строком 30 днів (а.с.10-14). Згідно з п.1.4-1.4.2 Договору тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується в межах строку кредиту, знижена процентна ставка - 1,90% в день (а.с.10 на зв.). Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною та зниженою ставкою складає 693,50% (п.п.1.5-1.5.2 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною та зниженою ставками складає 3 925,00 грн (п.п.1.6-1.6.2 договору). За п.2.1 Договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с.11). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/авто пролонгації), виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (а.с.11). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів (п.5.1 договору). Цього ж числа [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором Графік платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.15). Також 12.01.2021 [PERSON] підписала електронним підписом Паспорт споживчого кредиту, в якому відображена інформація, аналогічна тій, що встановлена договором №1449776, зокрема, щодо суми кредиту, строку кредитування та сплати процентів, орієнтовної загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (а.с.8-9). Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір №1449776від 12.01.2021, ідентифікована ТОВ «Лінеура Україна». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua, одноразовий ідентифікатор В765, 12.01.2021, на номер телефону [NUMBER] (а.с.20). За інформацією ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», 12.01.2021 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта, маска картки [NUMBER] , на суму 2500,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 77443727 (а.с.32). 07.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу №1-07092021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Лінеура Україна» відступає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (а.с.25-28). Як видно з платіжної інструкції №42 від 08.09.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» оплатило ціну відступлення права вимоги за договором факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 у сумі 1 115 257,78 грн (а.с.31). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021, до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1449776 від 12.01.2021 у розмірі 7880,00 грн, з яких: 2500,00 грн - залишок по тілу кредиту, 5380,00 грн - залишок по відсотках (а.с.19). Також, 07.09.2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЕКШН» було укладено договір №2-07/09/2021 про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги за кредитним договором в порядку та на умовах, передбачених договором (а.с.21-22). Згідно з платіжною інструкцією №379 від 08.09.2021 ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» оплатило послуги ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» згідно договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021 (а.с.35). Як видно з витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021, до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1449776 від 12.01.2021 у розмірі 7880,00 грн, з яких: 2500,00 грн - залишок по тілу кредиту, 5380,00 грн - залишок по відсотках (а.с.18). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №1449776, наданої ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», станом на 12.06.2025 заборгованість [PERSON] не погашена та складає 7880,00 грн, з яких: 2500,00 грн - прострочене тіло, 5380,00 грн - прострочені відсотки (а.с.17). 13.06.2025 позивачем направлено [PERSON] вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором щодо сплати боргу у сумі 7880,00 грн на протязі 30 днів з дати отримання вимоги на за вказаними реквізитами (а.с.16). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «Кредитна установа «Лінеура Україна» укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася з ними, відповідачу перераховані кредитні кошти, які вона використовувала. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості в установлені договором строки, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, суд уважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 3925,00 грн. з яких: 2500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1425,00 грн сума заборгованості за процентами, та позов в цій частині задовольнити. В іншій частині у стягненні заборгованості, а саме процентів в розмірі 3955,00 грн потрібно відмовити. Так, за змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Досліджуючи умови укладеного договору та докази на підтвердження розміру заборгованості суд звертає увагу на те, що п. 1.3 Договору №1448776 від 12.01.2021 містить чітко встановлений строк кредитування 30 днів, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів - 11.02.2021. При цьому доказів продовження строку дії договору суду не надано. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 206,59 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У ч. 2ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До позовної заяви ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» додано копії: договору про надання правової допомоги № 09/07/2025 від 09.07.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №8096/10 від 18.07.2019, виданого на ім`я адвоката Пархомчука С.В., довіреність від 09.07.2025, акт про отримання правової допомоги від 30.12.2025, платіжна інструкція переказу коштів №1180 від 30.12.2025, рахунок послуг адвоката від 30.12.2025 (а.с.23-24,33,54,55,57,58). Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «ФК «АЙКОНС» та адвокатом Пархомчуком С.В. сторони визначили предмет договору у виді правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1. Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. При цьому згідно з положеннями п. 3.1, 3.3 Договору отримання винагороди адвоката за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару, який обчислюється виходячи з вартості годин роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2 000,00 грн за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги (а.с.24). Згідно з Актом про отримання правової допомоги від 30.12.2025 виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, час 1 година, вартість 2 000,00 грн; складення та подання до суду позовної заяви, час 2,5 години, вартість 5 000,00 грн; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, час 1,5 години, вартість 3 000,00 грн; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції, вартість 500 грн (а.с.55). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд звертає увагу, що ця справа є типовою та нескладною, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно із зазначеним переліком. Ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, що зазначені вище, складність та категорію справи, часткове задоволення позову, суд уважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3 000,00 грн, що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial