Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом відповідачки про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, що залишилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу даного майна входить земельна ділянка площею 2,3236 га, що знаходяться на території с. Гуляйка Звенигородського району Черкаської області (Тальнівська міська рада). Позивачка є спадкоємицею за заповітом, а тому звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку кадастровий номер ділянки зазначений: 7124083200:01:000:0455 , а у Витягу з Державного земельного кадастру зазначений номер 7124083200:01:001:0455. За клопотанням позивачки, ухвалою від 03.03.2026 р. первісного відповідача Тальнівську міську раду замінено на [PERSON] , яка є рідною сестрою позивачки, та залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Тальнівську міську раду. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності та просить позов задовольнити, визнати за нею право власності на дану земельну ділянку. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, однак до суду надійшла заява про те, що вона позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за її відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки: Тальнівська міська рада Звенигородського району Черкаської області, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, що не є перешкодою для розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 даної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до заповіту від 06.01.2022 р. посвідченого старостою Жуківського старостинського округу Саухом В.А. , [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 2,32 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 7124083200:01:000:0455. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до повідомлення Згурівської державної нотаріальної контори №143/01-16 від 05.03.2025 спадкоємцями померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] була власником земельних ділянок з кадастровими номерами 7124083200:01:000:0455 площею 2,32 га. та 7124083200:01:000:0456 площею 2,32 га. З інформації, наданої ГУ Держеокадастру в Черкаській області вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки 7124083200:01:000:0455, як належала [PERSON] було змінено на 7124083200:01:001:0455, що знаходяться в с. Гуляйка на адмінтериторії Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Згідно з Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2025 року [PERSON] зазначена власником земельної ділянки кадастровий номер 7124083200:01:001:0455, що знаходиться на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивачка у встановленому законом порядку не може оформити право власності на дану земельну ділянку, оскільки в правовстановлюючих документах на дану земельну ділянку змінений кадастровий номер в частині зазначення кадастрового кварталу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер це індивідуальна й унікальна для території України послідовність цифр і знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер складається з 19 цифр, розділених двокрапкою. Перші 10 визначають межі адміністративно-територіального устрою України (населений пункт), наступні 2 номер кадастрової зони відносно адміністративної області, наступні 3 номер кадастрового кварталу відносно кадастрової зони, останні 4 інформують про місцезнаходження земельної ділянки відносно кадастрового кварталу. Згідно з ст. 1 закону «Про Державний земельний кадастр», кадастровий квартал - компактна територія, що визначається з метою раціональної організації кадастрової нумерації та межі якої, як правило, збігаються з природними або штучними межами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, вулицями, шляхами, інженерними спорудами, огорожами, фасадами будівель, лінійними спорудами тощо. З дослідженого в судовому засіданні Державного акта на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7124083200:01:000:0455 серії ЧР №011482 з планом меж земельної ділянки, виданого [PERSON] , витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 7124083200:01:001:0455 , кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер 7124083200:01:001:0455 встановлено, що межі цих ділянок є ідентичними за розмірами та суміжними землекористувачами (землевласниками), площі та їх розташування повністю збігаються, дані ділянки повністю накладаються одна на одну. Отже, судом достеменно встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером: 7124083200:01:001:0455 є тією самою ділянкою, на яку спадкодавиці [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР №011482 з кадастровим номером 7124083200:01:000:0455. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, суд приходить до переконання, що зазначена ділянка, в силу вимог статті 1218 ЦК України входять до складу спадщини, на яку у позивачки виникло право після смерті [PERSON] , а тому у неї є всі законні підстави для визнання за нею права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Згідно з частиною 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частиною 1 статті 131 ЗК України встановлено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Також, суд бере до уваги і позицію відповідачки, яка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved