Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі [PERSON] ) заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 16.12.2019 № 101/7452802-СК. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує, що [PERSON] укладено з АТ "ТАСКОМБАНК" вказаний вище договір, на виконання умов якого відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 13 500 грн. Однак, відповідачка свої зобов`язання з повернення суми кредитних коштів, відсотків за користування кредитом в строк, визначений у договорі належним чином не виконала. У зв`язку з чим, за [PERSON] за вказаним договором обліковується заборгованість в загальній сумі 20 120,04 грн. 26.05.2025 між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/29-Ф, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20 120,04 грн., з яких: 12 970,86 грн. основний борг по тілу кредиту та 7 149,18 грн. заборгованість з відсотків за користування кредитом. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити. Відповідачка та її представник в судові засідання не з`явились, 03.03.2026 на адресу суду надійшла заява за підписом [PERSON] та її представника [PERSON] про розгляд справи за їх відсутністю, свої заперечення проти позовних вимог, викладені у відзиві на позовну заяву та у додаткових поясненнях підтримують повністю. Так, у відзиві на позовну заяву відповідачка вказує про відсутність будь-яких документів, які б підтверджували факт видачі кредитних коштів позичальнику. З доданих до позовної заяви документів не зрозуміло, на якій підставі позивач нарахував суму відсотків за користування кредитом в розмірі 7 149,18 грн., оскільки із аналізу умов кредитного договору не вбачається умов про нарахування будь-яких відсотків, розміру відсоткової ставки та порядку нарахування відсотків. Так, відповідач стверджує, що між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] не узгоджувались жодні процентні ставки за користування кредитом та не узгоджувалось порядку нарахування процентів. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3). Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено судом, 16 грудня 2019 між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК» підписано заяву про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 101/7452802-СК, на виконання умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» відкрило поточний рахунок у гривнах на ім`я [PERSON] та на який було встановлено кредитний ліміт на суму 13 500 грн. Факт надання встановлення відповідачу кредитного ліміту підтверджується наявною в матеріалах цієї справи випискою по особовому рахунку за період з 16.12.2019 по 26.05.2025. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вбачається, що 26 травня 2025р. між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №НІ/11/29-Ф від 26.05.2025, на виконання умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» відступив ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право вимоги за кредитними Договорами та договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення прав вимоги та відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №НІ/11/29-Ф від 26.05.2025 Реєстру Прав Вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 101/7452802-СК. Як встановлено судом, наведений вище договір факторингу №НІ/11/29-Ф, укладений між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не є нікчемним згідно з імперативним приписом закону та не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору. Отже, на підставі договору факторингу №НІ/11/29-Ф ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги первісного кредитора до [PERSON] за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 16.12.2019 № 101/7452802-СК. Відповідно до ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 12 970,86 грн. основного боргу по тілу кредиту та 7 149,18 грн. з відсотків за користування кредитом. Розглянувши заявлені ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вимоги, суд виходить з наступного. За змістом заяви про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 101/7452802-СК, підписавши цю заяву [PERSON] акцептувала публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщені на сайті https://tascombank.ua) на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєдналась до умов договору. Також, погодилась, що дана заява-договір, а також тарифи Банку є невід`ємними частинами договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною другою ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено судом, заява про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 101/7452802-СК не містить умов щодо розміру відсоткової ставки, порядку та строку нарахування процентів за користування кредитними коштами. При цьому, матеріали справи не містять договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, підписаного [PERSON] , на який є посилання у заяві про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 101/7452802-СК. За таких обставин, матеріали справи не містять підтверджень, що [PERSON] ознайомилась з умовами договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 101/7452802-СК, на який є посилання у заяві про приєднання, розуміла їх зміст, а також те, що вказаний договір на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, їх розміру та порядку нарахування. Водночас, судом прийнято до уваги, що роздруківка із сайту АТ «ТАСКОМБАНК» договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщені на сайті https://tascombank.ua) можуть неодноразово змінюватись самим АТ «ТАСКОМБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (16 грудня 2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (01 грудня 2025 року), тобто кредитор може додати до позовної заяви договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у будь-якій редакції, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо сплати відсотків за користування кредитом, відсутність у заяві про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 101/7452802-СК домовленості сторін щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 7 149,18 грн. з відсотків за користування кредитом не підтверджені зібраними у справі доказами. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи, що позивачем не зазначено та не надано доказів наявності досягнення між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] згоди щодо погодження умов про розмір відсоткової ставки, періоду та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача 7 149,18 грн. з відсотків за користування кредитом за заявою про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 101/7452802-СК. У зв`язку з чим, у задоволенні вимог в цій частині судом відмовляється. Також, з Виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 16 грудня 2019 року по 26 травня 2025 року судом встановлено, що відповідачкою на виконання умов спірного договору були здійснені наступні платежі, а саме: 31.01.2020 на суму 407,49 грн.; 28.02.2020 на суму 324,73 грн.; 31.03.2020 на суму 360,64 грн.; 30.04.2020 на суму 330,24 грн.; 29.05.2020 на суму 326,83 грн.; 30.06.2020 на суму 316,06 грн.; 31.07.2020 на суму 321,85 грн.; 31.08.2020 на суму 322,98 грн.; 30.09.2020 на суму 308,41 грн.; 30.10.2020 на суму 321,18 грн.; 30.11.2020 на суму 308,86 грн.; 31.12.2020 на суму 335,92 грн.; 29.01.2021 на суму 358,01 грн.; 26.02.2021 на суму 317,60 грн.; 31.03.2021 на суму 344,75 грн.; 30.04.2021 на суму 327,37 грн.; 31.05.2021 на суму 338,28 грн.; 30.06.2021 на суму 333,54 грн.; 30.07.2021 на суму 345,69 грн.; 31.08.2021 на суму 348,20 грн.; 30.09.2021 на суму 342,84 грн.; 01.11.2021 на суму 351,21 грн.; 30.11.2021 на суму 335,02 грн.; 31.12.2021 на суму 339,57 грн.; 24.02.2022 на суму 432,83 грн.; 31.03.2022 на суму 667,17 грн., Загальна сума вказаних вище платежів становить 9 167,27 грн., які були зараховані АТ «ТАСКОМБАНК» в якості оплати відсотків по овердрафту за договором від 16.12.2019 № 101/7452802-СК. Оскільки, як встановлено вище судом, позивачем не доведено погодження між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] умов договору щодо сплати відсотків зав користування кредитом та зобов`язання зі сплати таких відсотків не містить сама заява про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 101/7452802-СК, підписана відповідачем, суд дійшов висновку, що підстави для зарахування сплаченої відповідачем суми коштів на погашення заборгованості по кредиту в сумі 9 167,27 грн. на погашення відсотків за користування кредитом відсутні. За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах цієї справи наявні докази сплати відповідачем заборгованості по кредиту, отриманого на підставі заяви про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 101/7452802-СК в сумі 9 167,27 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог в частині стягнення основного боргу (тіла кредиту), а саме: в сумі 3 803,59 грн. (3 803,59 грн. = 12 970,86 грн. - 9 167,27 грн.). У задоволенні решти вимог щодо стягнення суми основного боргу судом відмовляється. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 457,94 грн. покладається судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial