Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 177597 від 04.04.2025, який укладений між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] у розмірі 19320,42 грн, яка складається з 12248,60 грн заборгованість за тілом; 6570,82 грн заборгованість за відсотками; 501,00 грн заборгованість за комісією. Обґрунтовуючи позов зазначає, що на підстав вказаного договору відповідач отримала кредит у розмірі 13514,00 грн. 16.04.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до вимог якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач не виконала умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на вказану суму. У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи без його участі, при цьому зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку, проте до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 04.04.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 177597, за умовами якого сума кредиту складає 13514,00 грн та надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 5187,49 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №171492 від 14.02.2025 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 4812.87 грн. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] ; у розмірі 3513,64 грн шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Загальний строк кредитування 98 днів, процентна ставка за користування кредитними коштами 360 % річних. На вимогу ухвали суду від 01.01.2026 АТ КБ «Приватбанк» надано наступну інформацію: на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] емітовано карту № [NUMBER] та 10.062021 на вказаний рахунок зараховано 4812,87 грн. ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти. 16.04.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «ЮНІТ КАПІТЛ» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 177597 від 04.04.2025. Отже, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до розрахунку заборгованість за кредитним договором № 177597 від 04.04.2025 складає 21120,42 грн, з яких:12248,60 грн тіло кредиту; 6570,82 грн відсотки; 1800,00 грн пеня; 501,00 грн комісія. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилялася від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути виниклу заборгованість. Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача. надано до суду копію договору про надання правової допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, який укладено ТОВ «ФК «Юніт - Капітал» з АБ «Соломко та партнери». Також представником позивача подано додаткову угоду № 25771371810 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 про надання правової допомоги у справі за позовом до [PERSON] , акт прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 25.11.2025, згідно якого загальна вартість за послуги з надання правової допомоги складає 7000,00 грн. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «ФК «Юніт Капітал» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу. При цьому, суд зауважує, що представник позивача адвокат Соломка О.В. участі в розгляді справи не брав, обмежився поданням позовної заяви. Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що можливо зменшити розмір витрат на правову допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц) Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про ?захист? прав ?людини ?і основоположних? свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи № 873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є невідповідною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 7000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Соломком О.В. обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial