Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

12.06.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про захист прав споживача та стягнення безпідставно набутих коштів. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він є клієнтом АТ «Державний ощадний банк України». 24.04.2025 до нього зателефонувала невідома особа, яка представилась працівником Ощадбанку та повідомила про заблокування його банківської картки. Після цього він не зміг зайти у додаток «Ощад 24/7», тому згодом звернувся у відділення АТ «Ощадбанк». 28.04.2025 йому стало відомо про несанкціоноване зняття коштів з його кредитної картки №5167803056165231 трьома транзакціями на загальну суму 64900 грн. Виписку по рахунку він отримав лише 30.04.2025. Зазначив, що він звертався до відділення поліції в м.Нововолинськ із заявою про вчинення щодо нього шахрайських дій. Також звернувся до керуючого ТВБВ №10002/0107 філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» із заявою про припинення нарахування відсотків за користування кредитними коштами і отримав письмову відмову. Банк продовжив нарахування та списання відсотків за користування кредитними коштами. Зазначив, що працівниками банку йому було роз`яснено, що клієнт зобов`язаний забезпечити збереження всіх ідентифікаційних даних за карткою, з метою недопущення отримання третіми особами інформації за платіжною карткою, а також, що клієнт приймає усі ризики щодо можливості стороннього втручання в мобільних додатках. Наголошує, що в період з 01.05.2025 до 21.05.2025 банк стягнув з нього кошти із кредитної картки обов`язковий платіж та відсотки за користування кредитними коштами банку в сумі 5422 грн та продовжує надалі нараховувати відсотки. Вважає, що такі дії працівників банку щодо нараховування відсотків на кошти в сумі 64900 грн, які зняті з його рахунків внаслідок шахрайських дій, є незаконними та такими, що порушують його майнові права, а тому вважає кошти в сумі 5422 грн., такими, які безпідставно стягнуті. Враховуючи ту обставину, що відповідач відмовився в добровільному порядку повернути належні позивачу грошові кошти, він звернувся до суду за захистом порушенного права. і просить стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 5422 грн та судові витрати у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав, наведених у позові. Вважає, що після несанкціонованого зняття коштів з його рахунку, банк - відповідач зобов`язаний був негайно заблокувати його акаунт. Пояснив, що кошти були зняті з його кредитної картки 24.04.2025, а він побачив цю операцію 29.04.2025 і відразу зателефонував на гарячу лінію Ощадбанку, після чого оператор заблокував картку. Зазначив, що покупок в інтернеті з використанням кредитної картки, не здійснював, ніхто з членів родини, не користувався його карткою. Не заперечив, що надав інформацію невідомій особі, яка представилась працівником Ощадбанку, а саме, повідомив останні чотири цифри своєї пенсійної платіжної картки і назвав одноразовий пароль,який отримав від банку на мобільний телефон. Зазначив, що на даний час повністю погасив кредитну заборгованість. Просив задоволити позовні вимоги. Представник відповідача Місюра І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, наведених у відзиві (а.с.39-43). Просила у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Пояснила, що 12 жовтня 2022 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений банківський договір, шляхом підписання Заяви про приєднання № 114476/200418 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі-ДКБО). Підписавши Заяву про приєднання до договору, Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг та підтверджує своє ознайомлення з умовами Договору (п.3.1 Заяви про приєднання). Відповідно до п.5.1 Блоку 5 Заяви про приєднання, підписанням цієї Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, Клієнт укладає з Банком Кредитний договір, ініціює одержання кредиту на споживчі потреби та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов кредитного договору та підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві ( зокрема, розміром Кредиту) та в Кредитному договорі, у тому числі, зокрема, максимальний розмір кредитування 250 000 грн. зі строком користування 60 місяців з наступною пролонгацією та з фіксованою процентною ставкою 46,80 % річних. Порядок та умови надання (встановлення) та збільшення/зменшення/перерозподілу Кредиту, у тому числі в межах максимального ліміту кредитування, а також зміна інших умов кредитування, визначаються Договором (п.5.2 Заяви про приєднання). Згідно з п.5.3 Заяви про приєднання, Клієнт усвідомлює та погоджується, що Банк розгляне цю Заяву та повідомить про прийняте рішення щодо розміру ліміту кредиту, який може бути встановлено клієнту, в порядку, передбаченому кредитним договором, а клієнт розуміє, що має вчинити дії, які засвідчують його згоду на отримання кредиту, в порядку та на умовах, визначеному кредитним договором або реалізувати право на відміну від отримання кредиту на умовах, визначених в Договорі. Порядок надання кредиту регулюється Розділом ХХІІ Загальні умови надання кредиту Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, зокрема, передбачено, що: 1.6.1. Банк здійснює надання Кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на Картковий рахунок Клієнта в межах максимального розміру ліміту Кредиту, зазначеного в Заяві про приєднання та/або в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що є Додатком 1 до цього Договору; 1.6.4. Інформація про надання Банком Кредитної послуги та розмір Кредиту в межах максимального розміру Кредиту, зазначеного в Заяві про приєднання та/або в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), повідомляється Клієнту з використанням Дистанційних каналів обслуговування, визначених на власний розсуд, із забезпеченням можливості встановити дату відправлення такого повідомлення, зокрема, але не виключно, шляхом направлення Клієнту СМС та/або оголошення в Системі ДБО та/або повідомлення на адресу електронної пошти Клієнта та/або в інший спосіб із забезпеченням можливості встановити дату відправлення такого повідомлення; 1.6.6. Згода Клієнта, в тому числі Мовчазна, на отримання Кредитної послуги та розмір Кредиту підтверджується наступним: 1) здійснення дій, що свідчать про прийняття прав або виконання обов`язків Клієнта, пов`язаних з використанням Кредитної послуги після отримання повідомлення Банку, зокрема, але не виключно, здійснення операцій на умовах цього Договору з використанням Кредиту, сплата процентів за користування Кредитом, тощо та/або вчинення інших дій, передбачених умовами цього Договору, які свідчать про безумовне прийняття Клієнтом Кредитної послуги, виражене фактом її споживання. ТА/АБО 2) нездійснення Клієнтом дій, що свідчать про реалізацію Клієнтом Права на відмову, зазначеного в п.п. 1.6.5. цього пункту Договору; 1.7. Порядок збільшення ліміту Кредиту: 1.7.1 Виходячи з фінансового стану Клієнта та його кредитоспроможності, Клієнту може збільшуватись розмір Кредиту в межах максимального розміру Кредиту, визначеного в Заяві про приєднання та/або в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), шляхом направлення Клієнту повідомлення щодо збільшення розміру Кредиту з використанням Дистанційних каналів обслуговування із забезпеченням можливості встановити дату відправлення такого повідомлення, як правило, у вигляді СМС на номер мобільного телефону Клієнта, зафіксованого в інформаційних системах Банку та/або оголошення в Системі ДБО та/або повідомлення на адресу електронної пошти Клієнта та/або в інший спосіб, із забезпеченням можливості встановити дату відправлення такого повідомлення. На підставі умов вищевказаного кредитного договору, укладеного у формі Заяви про приєднання, та наданих позивачем фінансових документів, Банк відкрив позивачу поточний рахунок [NUMBER] на умовах тарифного пакету «MORE» та видав платіжну картку [NUMBER] зі встановленим кредитним лімітом в розмірі 11 700 грн; в подальшому кредитний ліміт був збільшений 23.02.2024 до 39 600,00 грн, 13.11.2024 - до 107 520,00 грн. Виписками по кредитному рахунку [NUMBER] підтверджується згода позичальника на запропоновані Банком умови кредитування, зокрема щодо збільшення кредитного ліміту, оскільки позивач активно здійснював операції по кредитній картці. Відповідно до п. 1.18.1 розділу XXII ДКБО за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (Кредитом), що застосовуються до відповідної категорії Клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін кредитування згідно пункту 11.1.3 Розділу ХХ, що мають наслідком зміну категорії, до якої відноситься Клієнт. Проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману Клієнтом суму Кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання Кредиту включно, та до дня фактичного повернення Кредиту (його частини), за виключенням випадків, передбачених Кредитним договором ( п.1.18.3 розділу XXII ДКБО). Відповідно до п.1.18.4 розділу XXII ДКБО клієнт зобов`язаний щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу/мінімального платежу по кредиту, якщо це вимагається умовами надання кредиту, передбаченими умовами відповідного банківського продукту та в Умовах Користування кредитною лінією(Кредитом), що є Додатком 1 до цього Договору. Вказує, що 01.05.2025 [PERSON] звернувся до Банку з заявою про відмову від проведених трансакцій 24.04.2025 на загальну суму 64 900 грн., вказавши, що такі були здійснені без його ініціювання та просив надати пояснення стосовно їх списання з кредитної картки №5167803056165231. Відділом супроводження спірних операцій управління безпеки електронних платіжних засобів департаменту безпеки, заява [PERSON] розглянута. Повідомлено заявника, що спірні операції проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів ( ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі були лише клієнту та направлені на номер фінансового телефону [PERSON] [NUMBER] . Не погоджуючись з позицією Банку, [PERSON] подав позовну заяву, та зазначає, що оскільки 24.04.2025 не ініціював переказу коштів з кредитної картки на загальну суму 64 900 грн, то Банк безпідставно нараховує та списує проценти за користування кредитними коштами. Вважає таке твердження позивача неправильним та помилковим. Ствердила, що за результатом розгляду заяви [PERSON] про несанкціоноване списання коштів з його кредитної картки, Банком була проведена перевірка обставин та встановлено, що 24.04.2025 на картковому рахунку [NUMBER] , відкритому на його ім`я з випуском кредитної картки [NUMBER] , були проведені трансакції на загальну суму 64 900,00 грн. Оскаржувані операції були здійснені в мобільному за стосунку Ощад 24/7 (нова версія Flumo) та підтверджувалися отр-паролями, що надходили на фінансовий номер телефону позивача [NUMBER] , а саме: 24.04.2025 18:11:01, 24.04.2025 18:09:22, 24.04.2025 18:07:09, 24.04.2025 18:04:07, 24.04.2025 18:01:12. Крім того, Банком встановлено, що: - 24.04.2025 о 18:01 здійснено вихідний автоматичний IVR-дзвінок Банку на фінансовий номер позивача [NUMBER] для підтвердження входу в систему «Ощад 24/7», який був успішно прийнятий. Пояснила, що під час автоматичного дзвінка, система інформує клієнта, що не потрібно розголошувати отриманий одноразовий пароль в чат ботах (Messenger, Viber, Telegram), а використовувати тільки для доступу в систему дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7». Для підтвердження реєстрації та отримання одноразового пароля клієнту необхідно було натиснути цифру 1 на клавіатурі телефона, що клієнт і здійснив. Після підтвердження, клієнту було озвучено одноразовий пароль. Також, було наголошено повторно, що даний пароль є секретним та його заборонено розголошувати. Даний дзвінок здійснювався системою автоматично, без з`єднання з оператором. Так, 24.04.2025 о 18:04 здійснено вхід у мобільний застосунок «Ощад24/7», 24.04.2025 18:08:47 здійснено переказ коштів в розмірі 29 500 грн на картку НоваПей [NUMBER] ( [NUMBER] ); 24.04.2025 18:10:03 здійснено переказ коштів в розмірі 29 400 грн на картку НоваПей [NUMBER] ( [NUMBER] ); 24.04.2025 18:11:36 здійснено переказ коштів в розмірі 6 000 грн. на картку НоваПей [NUMBER] ( [NUMBER] ); 24.04.2025 18:12:01 - в процесі моніторингу було обмежено доступ до проведення інтернет-операцій та заблоковано "Ощад 24/7" до підтвердження/оскарження операцій держателем; 29.04.2025 18:57 відбувся вхідний дзвінок з фінансового номеру телефона позивача [NUMBER] до контакт-центру АТ «Ощадбанк» з запитом щодо причин виникнення заборгованості по кредитній картці 5167803056165231. Наголошує, що на запитання оператора, [PERSON] повідомив, що отримував дзвінки від третіх осіб, які представились пацівниками Ощадбанку, стверджували, що його картка заблокована. Також, в розмові [PERSON] підтвердив оператору контакт-центру, що надав третім особам одноразові коди, які приходили на його номер телефона. Оператор заблокував кредитну картку [NUMBER] з причини шахрайства, зафіксував відмову від операцій за 24.04.2025, які проводились через додаток «Мобільний Ощад», закрив та заблокував обліковий запис Ощад 24/7 на ім`я позивача. . Оператор рекомендував клієнту звернутись до відділу поліції або до кіберполіції для написання відповідної заяви та з копією заяви з поліції, звертатись до відділення Банку. Вважає, що реквізити платіжної картки та паролі, які надходили на фінансовий номер позивача, та необхідні для ідентифікації держателя картки та активних дій із нею, зокрема доступу до системи «Ощад 24/7» відомі були лише [PERSON] , а відтак третій особі стали відомими при розголошенні зазначеної інформації безпосередньо позивачем, що підтверджується записом його розмови з оператором контакт-центру, яка на цифровому носії додана до відзиву. Вказані вище обставини безспірно свідчать про те, що [PERSON] своїми діями сприяв втраті, незаконному використанню кодів та іншої інформації, яка дала змогу ініціювати спірні платіжні операції, а відтак відповідальність за їх повернення Банку, несе позивач. Між позивачем [PERSON] та АТ «Ощадбанк» виникли правовідносини на підставі кредитного договору, укладеного шляхом підписання Заяви про приєднання № 114476/200418 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), тому Банк правомірно нараховує проценти за користування кредитними коштами. Наголошу, що позивач [PERSON] не довів належними та допустимими доказами ту обставину, що нарахування Банком щомісячного платежу в сумі 5422,00 грн за користування кредитом, здійснено поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Стверджує, що позивач [PERSON] добровільно заплатив Банку заборгованість в розмірі 5 422,00грн., зокрема 02.05.2025 в сумі 3420,00 грн та 21.05.2025 2002,00 грн, переказавши кошти зі своєї пенсійної картки на кредитну картку [NUMBER] . Наявність будь-яких правових наслідків, спричинених обставинами, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, належними та допустимим доказами не підтверджено. Зазначене вказує на недоведеність існування порушення зі сторони АТ «Ощадбанк» прав позивача, а отже підтверджує безпідставність заявлених позовних вимог до Банку. Просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача, стягнення безпідставно набутих (списаних) коштів в розмірі 5 422,00 грн. та 7 711,20 грн судових витрат. Крім того, представник відповідача в суді наголосила, що позивач розголосив третім особам секретний пароль - чотирьохзначний код, що дало можливість шахраям встановити застосунок банку. Банк не міг передбачити, що невідомі особи отримали доступ до рахунків позивача. Також зазначила, що заборгованість по кредиту на сьогодні повністю погашена. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, прослухавши аудіозапис розмови позивача з оператором колцентру АТ "Ощадбанк", всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Як встановлено судом, 12 жовтня 2022 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений банківський договір, шляхом підписання Заяви про приєднання № 114476/200418 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі-ДКБО). Шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до договору, Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.uaта укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг та підтверджує своє ознайомлення з умовами Договору (п.3.1 Заяви про приєднання). Відповідно до п.5.1 Блоку 5 Заяви про приєднання, підписанням цієї Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, Клієнт укладає з Банком Кредитний договір, ініціює одержання кредиту на споживчі потреби та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов кредитного договору та підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними в цій Заяві ( зокрема, розміром Кредиту) та в Кредитному договорі, у тому числі зокрема, максимальний розмір кредитування 250 000 грн зі строком користування 60 місяців з наступною пролонгацією та з фіксованою процентною ставкою 46,80 % річних. Порядок та умови надання (встановлення) та збільшення/зменшення/перерозподілу Кредиту, у тому числі в межах максимального ліміту кредитування, а також зміна інших умов кредитування, визначаються Договором (п.5.2 Заяви про приєднання). Згідно п.5.3 Заяви про приєднання, Клієнт усвідомлює та погоджується, що Банк розгляне цю Заяву та повідомить про прийняте рішення щодо розміру ліміту кредиту, який може бути встановлено клієнту, в порядку, передбаченому кредитним договором, а клієнт розуміє, що має вчинити дії, які засвідчують його згоду на отримання кредиту, в порядку та на умовах, визначеному кредитним договором або реалізувати право на відміну від отримання кредиту на умовах, визначених в Договорі. На підставі умов вищевказаного кредитного договору, укладеного у формі Заяви про приєднання, та наданих позивачем фінансових документів, Банк відкрив позивачу поточний рахунок [NUMBER] на умовах тарифного пакету «MORE» та видав платіжну картку [NUMBER] зі встановленим кредитним лімітом в розмірі 11 700 грн; в подальшому кредитний ліміт був збільшений 23.02.2024 до 39 600,00 грн, 13.11.2024 - до 107 520,00 грн. Представником відповідача до матеріалів відзиву на позовну заву було також долучено заяву про приєднання №114476/200418, виписки по картковому рахунку, Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк». Таким чином, на дату підписання Анкети-заяви [PERSON] вже отримав у Умови і Правила, Тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом і був з такими документами ознайомлений та мав такі примірники. Крім того, позивач за змістом позову не заперечує, що він та АТ «Ощаданк» уклали договір, він отримав платіжну картку та користувався нею та взагалі банківськими послугами в межах договору. Суд зазначає, що з огляду на вищевикладене, факт отримання платіжної картки позивачем і користування грошовими коштами для власних потреб, не потребує доказування в силу приписів ч.1 ст.82 ЦПК України. Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.05.2025 (а.с.9) [PERSON] звернувся з заявою до ВП №1 (м. Нововолинськ )Володимирського РВП, за результатами якої розпочато кримінальне провадження № 12025030520000311 за ч. 4 ст. 190 КК України. З короткого викладу обставин слідує, що 24.04.2025 в період часу з 18.08 год по 18.11 год невідома особа, шляхом обману, зателефонувавши із невідомого номеру телефону, представившись працівником служби АТ «Ощадбанк» заволоділа грошовими коштами потерпілого гр. [PERSON] , котрі було списано трьома транзакціями із належної йому банківської картки АТ «Ощадбанк» [NUMBER] та банківську карту ТОВ «НоваПей» [NUMBER] , на загальну суму 64900 грн. Із відповіді АТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 15) вбачається, що із картки [PERSON] були трьома трансакціями зняті кошти на вищевказану загальну суму 64900 (а.с.11). Дані операції здійснено через Ukr Kyiv mobile banking. Відповідно до статі 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті y мережі Інтернет. На звернення [PERSON] із заявою до банку щодо повернення безпідставно списаних з його карткових рахунків грошових коштів, листом від 06.05.2025 №ЕЛ-127293/102.40/0107-15/2025 (а.с.15) банк відмовив у поверненні коштів, мотивуючи тим, що операції з використанням інтернет ресурсу проведено коректно, з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки банку з правильним введенням паролів, які відомі лише клієнту та були направлені на номер мобільного телефону. Вважають, що реквізити платіжних карток, CVC2 пароль та паролі (пін-коди для одноразової операції в мережі Інтернет) стали відомі третій особі. Відповідно до Умов та правил обслуговування при наданні банківських послуг, клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту заяви клієнта, поданої до контактного центру Банку за допомогою каналів дистанційного обслуговування, про блокування картки/рахунку /на рух коштів, номера мобільного телефону нанадання банківських послуг. Клієнт несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених Договором засобів його ідентифікації і аутентифікації. Відповідно до Умов та правил передбачено, що у разі якщо клієнт дає згоду на проведення операцій з Картами або нанесеними на них даними поза полем його контролю, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду. Банк не несе відповідальність перед клієнтом за операції, що здійснювались після передачі мобільного телефону, сім-карти третім особам. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться Клієнтом та / або третіми особами звідома або без відома Клієнта при використанні мобільних додатків для здійснення фінансових операцій,в тому числі в разі якщо програмне забезпечення та / або мобільний пристрій Клієнта, з використаннямяких здійснюється доступ до даних послуг, були схильні до модифікації, що порушує угоду користувача,укладену між клієнтом і виробником програмного забезпечення та / або мобільного пристрою, а також уразі якщо на мобільному пристрої, що використовується для підключення телефону клієнта до Мобільного застосунку був активований режим для розробників. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Згідно зі ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до п.14.12 ст.14 Закону, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи. Згідно з п.14.14 ст.14 Закону банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банка. Під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу, банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення. У разі невиконання банком обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу, ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк. Згідно з п. 14.16 ст. 14 Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Посилання позивача на ту обставину, що своїми діями відповідач сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Крім того, надані позивачем докази не є достатніми для висновку про те, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 24.04.2025 щодо здійснення несанкціонованих списань з картки позивача. Тягар доведення зазначених обставин у цьому провадженні покладається на позивача, який саме й звернувся до суду, оскільки ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, що фінансові операції стали можливими виключно в результаті розголошення самим клієнтом конфіденційної інформації по своїй карті, передачі позивачем даних та паролей третім особам. Чинним законодавством не надано повноважень Банку здійснювати повернення проведеного переказу позивачем, здійсненого з належною авторизацією. Наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину стосовно позивача до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення його від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил про надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними. 3 огляду на викладене, підстави для звільнення позивача від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил про надання банківських послуг, відсутні. Саме позивач повинен нести відповідальність за здійснення платіжних операцій. Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» п.п. 4, ч. 20 ст. 38 користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно з п.14.3. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок проведення емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій із їх використанням, у тому числі обмеження щодо порядку емісії та здійснення операцій із їх використанням, визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України. Загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків електронних платіжних засобів і порядок здійснення операцій з їх використанням визначені Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року №705. Згідно з пунктом 14.12. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пунктом 1 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Пунктами 2, 5 розділу VI Положення №705 встановлено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до п.7 розділу Х Положення №705 контроль за рухом і цільовим використанням коштів за рахунками користувачів з використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків. За змістом п.6 розділу VI Положення №705 та п.14.6. ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. За загальним правилом зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, положення умов договору між сторонами, ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в України", відповідачем не порушено жодних вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів шодо належного виконання зобов`язання. Судом встановлено, що оскаржувані операції було здійснено 24.04.2025 в мобільному застосунку "Ощад-24/7" (нова версія Flumo), платежі підтверджувалися отр-паролями, що надходили на фінансовий номекр позивача. Для реєстраціїї і встановлення мобільного додатику використовуються реквізити платіжної картки та ПІН-код до неї, які відомі тільки клієнту, а також одноразові отр - паролі, які надаються клієнту в автоматичному режимі на фінансовий номер мобільного телефону. 24.04.2025 о 18.12.01. в процесі моніторингу було обмежено доступ до проведення інтернет-операцій та заблоковано "Ощад 24/7" до підтвердження операцій держателем. Позивач в суді не заперечив, що повідомляв третім особам реквізити своєї пенсійної платіжної картки а також розголошував паролі, які налдходили на його фінансовий номер мобільного телефону 24.04.2025, що дало можливість третім особами здійснити інтеренет-операції. Банком підтверджено (а.с.63), факт надіслання позивачу 24.04.2025 о 18.07.09, о 18.09.22 та о 18.11.01 попередження про не повідомлення нікому коду для переказу на картку іншого банку а також о 18.04.07, 24.04.2025 повідомлення про вхід у мобільний додаток "Ощад 24/7" з попередженням, якщо це не позивач здійснив вхід, то необхідно негайно зателефонувати до контакт центру на вказаний у повідомленні номер телефону. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції» Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц, враховуючи, що при вході до системи дистанційного обслуговування Моbіlе-банкінг «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів, проведена електронна ідентифікація самого електронного платіжного засобу і його користувача, відсутності належних доказів щодо проведення операцій сторонніми особами поза волею та бажанням Клієнта, відсутності доказів вини банку, банк не несе відповідальність за проведені позивачем операції по його рахунку. На думку суду, саме дії позивача [PERSON] призвели до незаконного використання персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Таким чином, судом встановлено, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка давала змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою Ощадбанк № [NUMBER] . Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що наявні в матеріалах справи докази, не підтверджують порушення відповідачем прав позивача, а представником АТ «Ощадбанк» належними і допустимими доказами повністю спростовано доводи позову, а відтак, підстави для його задоволення, відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволені позову суд відмовляє, тому судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу, суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed