Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі - ТОВ «Бізпозика») звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором кредиту №ДП0011696 від 23.02.2025 в розмірі 4108,22 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.02.2025 між ТОВ «ФК «Майбіз» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №ДП0011696 у електронній формі, відповідно до умов якого останньому були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 3000 грн. Обумовлено розмір відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,9 % за кожен день користування кредитом, визначено строк кредитування 98 днів, визначено розмір комісії у розмірі 30 % від суми наданого кредиту. Проте відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4108,22 грн, з яких 2344,67 грн заборгованість за тілом кредиту, 1574,20 грн заборгованість за відсотками, 189,35 грн заборгованість за комісією. Згідно з договором факторингу від 14.10.2025 позивач набув права вимоги за кредитним договором №ДП0011696 від 23.02.2025 до відповідача. З метою захисту своїх майнових прав змушені звернутись до суду. Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін Представник позивача у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив справу розглянути без участі позивача, вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судові засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Ухвалою від 24.02.2026 вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, 23 лютого 2025 року між ТОВ «ФК «Майбіз» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №ДП0011696, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн на строк 98 днів, , зі сплатою процентів у розмірі 0,9 % від суми кредиту за кожний день ним користування (п. 5) та сплатою комісії у розмірі 30 % від суми кредиту, що становить 900,00 грн (п. 10). Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на картку із реквізитами № [NUMBER] (а. с. 11-15). Договір підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором із використанням мобільного телефону 23.02.2025 (а. с. 23). На виконання ухвали суду про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк» надійшло повідомлення, що на ім`я [PERSON] емітована картка № [NUMBER] , та відповідно до виписки із вказаного рахунку 23.02.2025 на карту було зараховано кошти на суму 3000 грн, повідомлено фінансовий номер телефону (а. с. 69-71). Також 14.10.2025 між ТОВ «ФК «Майбіз» та ТОВ «Деал фінанс груп» укладено Договір факторингу № 14/10/25, відповідно до умов якого ТОВ «Деал фінанс груп» набуває за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимог (а. с. 26 зворотній бік-33). До договору долучено Реєстр прав вимог від 14.10.2025, де зазначено, що заборгованість [PERSON] за договором № ДП0011696 від 23.02.2025 становить 4108,36 грн, з яких 2344,67 грн заборгованість за тілом кредиту, 1574,34 грн заборгованість за процентами, 189,35 грн заборгованість за комісією (а.с.34-35). При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статтей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить до висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № ДП 0011696 від 23.02.2025, укладений між первісним позикодавцем та [PERSON] у електронній формі відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, комісії, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено факт виконання первісним кредитодавцем обов`язку щодо перерахування грошових коштів у сумі 3000 грн на картковий рахунок відповідача на виконання умов договору. Також позивачем доведено наявність правових підстав для набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відповідно до договору факторингу від 14.10.2025 із доданими до нього документами. Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору Цивільного кодексу України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. На підтвердження розміру заборгованості за договором № ДП 0011696 від 23.02.2025 позивачем долучено розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростовано. Суд звертає увагу на той факт, що проценти нараховані у межах строку кредитування, за відсотковою ставкою, узгодженою сторонами у договорі від 23.02.2025. Також узгодженою є і сума комісії у розмірі 900 грн. Відтак позивачем доведено порушення його майнових прав відповідачем. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягають стягненню із відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію ордеру від 22.08.2025; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги відповідно до договору від 22.08.2025; витяг із акту приймання-передачі від 08.12.2025; копію платіжної інструкції від 11.12.2025 про оплату договору про надання правничої допомоги від 22.08.2025 (а. с. 36-42). Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та зважаючи на фінансовий стан обох сторін, враховуючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, без присутності учасників справи, кількість процесуальних документів, виготовлених представником при поданні позову, розмір позовних вимог (4108,36 грн) та заявлений розмір витрат на правничу допомогу (4500 грн), загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 2000 грн.

Outcome: approved