Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 22 листопада 2004 року виконавчим комітетом Кораблищенської сільської ради Млинівського району Рівненської області, актовий запис №5. Від спільного проживання маємо двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що сім`я розпалась через суттєве погіршення стосунків, які не склалися з причин різниці в характерах та поглядах на життя. Вони не знаходять спільної мови при вирішенні сімейних питань, через що постійно виникають конфлікти. Почуття любові та поваги один до одного, які притаманні подружжю, між ними втрачені. Це призвело до припинення подружніх відносин. Впродовж останніх півтора року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, рахує, що сім`я розпалася і її збереження неможливе. Збереження шлюбу неможливе і недоцільне. Примирення не бажає. Враховуючи той факт, що шлюб фактично розпався та існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі. Ухвалою суду від 09.12.2025 відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін повідомлені належним чином. Відповідач відзив на позов не надав. При цьому з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Від сторін до суду не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене)без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 листопада 2004 року виконавчим комітетом Кораблищенської сільської ради Млинівського району Рівненської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). У свідоцтві про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , сторони зазначені батьками (а.с. 7, 8). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивач стверджує, що подружніх відносин з відповідачкою не підтримує, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу не можливе. Відповідачка заперечень не надала. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved