Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказала, що 23 листопада 2018 року позивач з відповідачем уклали шлюб, проте подружні відносини між сторонами фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, сім`я розпалася і шлюб необхідно розірвати. Також, від їхніх стосунків народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на її повному утриманні. У відповідача інших осіб на утриманні немає, а тому він зможе сплачувати аліменти на дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 30.01.2026 року не з`явився, відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. Копія ухвали суду від 16.12.2025 року разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак поштове відправлення повернуто до суду із зазначенням причин невручення "тимчасово відсутній". В судове засідання 25.02.2026 року відповідач [PERSON] не з`явився, відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило, поштове відправлення, яке направлялося за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернуто до суду із зазначенням причин невручення "відмовився". В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 листопада 2018 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 27 ( а.с. 16). Від їхніх стосунків народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с. 13-15). Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу . Відповідно до ст. 110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 Сімейного кодексу передбачає можливість стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь позивача на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш передбаченого законом мінімуму, який на даний час складає 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , затим в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш передбаченого законом мінімуму і до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , затим в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш передбаченого законом мінімуму і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за подання заяви про розірвання шлюбу та 1211,20 грн. в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved