Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.11.2003 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 295. Від даного шлюбу у подружжя народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між сторонами по справі не склалися, тому рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по цивільній справі № 331/2650/23 від 29.05.2023 року шлюб між ними розірвано. Позивачка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зазначає, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 від всіх доходів боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя 20.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. До суду від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач, [PERSON] та її представник адвокат Зачепіло З.Я.., у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягають. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Надав до суду письмові пояснення де зазначив, що із стягненням аліментів згоден. Проте не згоден з обставинами які спонукали позивачку звернутися до суду із позовом. Твердження позивачки, що він злісно ухиляється від свого обов`язку утримувати сина є недійсним. Надав до суду виписки з особового рахунку та квитанції про переведення коштів на ім`я [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальнестановище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1tp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_798/ed_2018_02_06/pravo1/T022947.html?pravo=1#798" title="Сімейний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002">ст. 182 СК України) . Згідно вимог ч 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя по цивільній справі № 331/2650/23 від 29.05.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінено на дошлюбне [PERSON] . Від шлюбу у сторін по справі народилася дитина- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.03.2016 року. [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 22.07.2025 року. Позивач зазначила, а відповідач своєю письмовою заявою підтвердив, що наразі позивач з дитиною проживають в Польщі. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі частки від його доходів. Відповідачем подано до суду заяву про визнання позову в частині стягнення аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно із ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до ст.183 СК України у 1/4 частці від заробітку (доходу) останнього, в розмірі, вказаному у позові, оскільки саме про такий порядок просить у позовній заяві позивач, а відповідач не заперечує. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позов було подано позивачем до суду 18.11.2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved