Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Представник ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» у жовтні 2024 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача вартість спожитої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії у розмірі 12185,51 грн. та судовий збір у розмірі 2180,16 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» є постачальником електричної енергії споживачам на території Херсонської області у відповідності до положень Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 року. Побутовим споживачем [PERSON] було фактично спожито електричну енергію, яка поставлена Товариством, частково сплачено відповідні рахунки за вказану комунальну послугу та особисто підписано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019 року за особовим рахунком № [NUMBER] . За вказаним договором, зокрема, енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію відповідної якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. При цьому, відповідно до умов вищезазначеного договору Товариство надає споживачеві послуги з постачання електричної енергії у житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідач свої зобов`язання систематично не виконував (не сплачував за спожиту електричну енергію в повному обсязі), внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем за надання зазначеної комунальної послуги, за розрахункові періоди: листопад 2020 року; січень-травень 2021 року, липень 2021 року, з вересня 2021 по січень 2022 року (включно) в загальному розмірі 12185,51 грн. Таким чином, внаслідок систематичного порушення боржником своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів за постачання електричної енергії, у споживача утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 12185,51 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь, та судовим збір у розмірі 2180,16 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.01.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом неодноразового направлення судових повісток за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання відповідача та опублікування оголошень про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада». Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідач не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст.280,281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача розглядає справу в заочному порядку. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судомне встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Статтями 13,81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. За правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» є постачальником електричної енергії споживачам на території Херсонської області у відповідності до положень Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року, Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 року. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019 року за особовим рахунком № [NUMBER] , з огляду на що, відповідач є споживачем послуг, що надає ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», та фактично споживала електричну енергію, яка постачалася за адресою: [ADDRESS] . За вказаним Договором, зокрема, енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію відповідної якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни передбачені цим Договором. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. П. 4.12 розділу IV ПРРЕЕ унормовано, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 5.8. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо. При цьому, ч. 1 ст. 634 ЦК України унормовано, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Інакше кажучи, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Споживач регулярно споживав електричну енергію, яка була поставлена Товариством, частково сплачував вищезазначені рахунки та особисто підписав вказаний Договір, таким чином вчинив усі дії на приєднання до умов договору постачання універсальних послуг (з постачання електричної енергії). Згідно з п.п. 2 п. 5.5.5. глави 5.5 розділу V Правил саме споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Порушенням зобов`язання відповідно до ст. 610 ЦК України являється його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п.п. 1 п. 5.2.1 глави 5.2 розділу V ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , існує заборгованість за розрахункові періоди: листопад 2020 року; січень-травень 2021 року, липень 2021 року, з вересня 2021 по січень 2022 року (включно) в загальному розмірі 12185,51 грн. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконує належним чином покладені на нього зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі складають 2180,16 грн. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved