Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

У жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 25 жовтня 2024 року між нею та відповідачем Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 991 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом із позивачем. Позивач зазначила, що з вересня 2025 року вони з відповідачем спільно не проживають, припинили спільне проживання, ведення господарства та не підтримують жодних шлюбних відносин, їхня сім`я перестала існувати. З відповідачем вони мають діаметрально різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Підставою для розірвання шлюбу є обставини, які унеможливлюють подальше спільне проживання та виховання дитини у сімейних конфліктах, через з`ясування відношень, емоційну неврівноваженість, крики у присутності дитини та провокації до сварок зі сторони відповідача, які негативно відображаються на емоційному та психологічному розвитку дитини, через які позивач змушена була переїхати із сином до рідного міста Сум. Через конфліктні ситуації та постійні суперечки, емоційне виснаження, постійний стрес та психологічне напруження у позивача відбулася втрата грудного молока на третьому місяці життя сина. Прохання здійснити реєстрацію місця проживання дитини за своїм місцем проживання для подальшого встановлення на облік у чергу та влаштування дитини в дитячий садочок на безоплатній основі у місті Києві відповідачем не було виконано, через що позивач змушена була зареєструвати сина за своїм місцем реєстрації у м. Суми. За викладених обставин, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача та дитини. На примирення та збереження шлюбу з відповідачем позивач не згідна. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 25 жовтня 2024 року між нею та відповідачем Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 991. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2025 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали. 10 листопада 2025 року до суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали від 29 жовтня 2025 року. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12 грудня 2025 року на 09:00 год. У зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 08 січня 2026 року о 08:45 год. У зв`язку із перебуванням головуючого судді Кирильчук І. А. на лікарняному розгляд справи було знято з розгляду і визначена інша дата - 30 січня 2026 року на 08:00 год. У зв`язку із неявкою відповідача та відсутності даних про належне його повідомлення розгляд справи було відкладено на 27 лютого 2026 року на 08:30 год. Позивач неодноразово надсилала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити, будь-яких заперечень щодо заочного розгляду справи не навела. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і дату розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації. Однак, всі конверти повернулися з відміткою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно постанов Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Відзив на позовну заяву до суду не надходив, з будь-якими заява та клопотаннями відповідач до суду не звертався. За таких обставин, у відповідності до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved