Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] , через свого представника - адвоката Лалаян Н.А., звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 06 червня 2009 року між ними укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Як вказала позивач, одруження із відповідачем виявилось невдалим. Між сторонами склалися стійкі неприязні відносини, конфлікти. За переконанням [PERSON] причиною розпаду сім`ї стало те, що вони із [PERSON] не зійшлися характерами та поглядами на життя. Наразі сторони спільне господарство не ведуть, із серпня 2022 року подружні відносини припинені. Спроби примиритися результатів не дали. Позивач вважає спільне життя і збереження сім`ї неможливим. На підставі вищезазначеного позивач просить суд розірвати шлюб між ними із відповідачем. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2025 року позовну заяву [PERSON] передано на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва за територіальною підсудністю. Матеріали цивільної справи надійшли до Святошинського районного суду міста Києва 15 січня 2026 року. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2026 року обрано головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 28 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 02 лютого 2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача - адвокат Лалаян Н.А. подала до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 17 лютого 2026 року представник позивача - адвокат Лалаян Н.А. за допомогою підсистеми «Електронний суд» направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. 26 лютого 2026 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Крім того, відповідач вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та позивачем - [PERSON] . Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не викликались. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про розірвання шлюбу. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, зважаючи на те, що справа розглядається без повідомлення (виклику) сторін. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 06 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 141. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач у поданому позові вказала, що примирення та збереження шлюбу неможливі. Крім того, відповідач визнав позовні вимоги та просив шлюб розірвати. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Питання щодо повернення дошлюбного прізвища [PERSON] не ставить. Згідно з ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо судових витрат. При зверненні до суду позивачем сплачена сума судового збору, однак у поданому позові позивач не ставить питання щодо стягнення судових витрат із [PERSON] . Відтак, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved