Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення 31.12.2025 позовної заяви через підсистему "Електронний суд" в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка надійшла до суду 02.01.2026. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами 25.04.2025 в електронній формі укладено кредитний договір №1545-3543 за умовами якого, позикодавець надав відповідачу кредит в розмірі 20000 грн. Вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 22.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 63200 грн, з яких 20000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 31400 грн заборгованості за відсотками, 11200 грн заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), 600 грн - за комісії, чим порушуються права та інтереси позивача. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 63200 грн, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,4 грн. Ухвалою суду від 08.01.2026 позовна заява була залишена без руху, у зв`язку із не зарахуванням до спеціального фонду державного бюджету суми судового збору. Ухвалою суду від 19.01.2026 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. 26.01.2026 представник позивача надіслав до суду додаткові докази, а саме довідку про перерахування кошів за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку 20.01.2026 судової повістки-повідомлення в електронному вигляді; представника позивача разом з позовом подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується відміткою від 31.01.2026 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній", який направлявся з судовою повісткою-повідомленням за зареєстрованим місцем проживання відповідача; заяву про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи та відзив на позов не подав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 25.04.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1545-3543. Також, між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] були укладенні додаткова угода від 18.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1545-3543 від 25.04.2025. При цьому вбачається, що позичальником під час укладення кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку. Далі, за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора на веб-сайті позикодавця, який позичальник отримав на свій електронний e-mail Alexandr5911@yandex.ru, підписано (акцептовано) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), чим підтверджено укладення кредитного договору, отже договір про відкриття кредитної лінії №1545-3543 продукту «MiniKasa» укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Істотні умови договору такі як сума кредиту, строк, процентна ставка та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов`язання погоджено в Договорі та додаткових угодах, які містять електронний підпис [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією договору про відкриття кредитної лінії №1545-3543 продукту «MiniKasa» від 25.04.2025, укладеного між сторонами; копією правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «MiniKasa», підписаних відповідачем 25.04.2025; копією додатку №2 до договору-таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графіку платежів) від 25.04.2025, укладеного між сторонами; копією повідомлення позивача про укладення додаткової угоди від 18.05.2025; копією додаткової угоди від 18.05.2025 до договору про відкриття кредитної лінії №1545-3543 продукту «MiniKasa» від 25.04.2025, укладеної між сторонами; копією додатку до додаткової угоди-таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графіку платежів) від 18.05.2025, укладеного між сторонами. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 20000 грн строком на 365 календарних днів, з кінцевою датою повернення кредиту 24.04.2026, базовий період 21 днів, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту, знижена % ставка 1% в день, стандартна % ставка 1,0% за кожен день, застосовується протягом перших 180 календарних днів та 0,74% за кожен день, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору, реальна річна процентна ставка складає 3858,50%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 86984 грн, денна процентна ставка на дату укладення договору складає 0,918%, загальні витрати за споживчий кредит складає 16746,17 грн. У разі порушення терміну сплати щомісячного платежу, заборгованість за кредитом вважається простроченою, на залишок якої банк нараховує штраф у розмірі згідно з тарифами. Згідно до умов додаткової угоди до договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000 грн, сума кредиту становить 16000 грн, строк кредитування продовжено до 365 місяців, з дня укладення додаткової угоди та становить 388 днів, з кінцевою датою повернення кредиту 17.05.2026, базовий період 21 день, знижена % ставка 1% в день, стандартна % ставка 1,0% за кожен день, застосовується протягом перших 180 календарних днів та 0,74% за кожен день, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору, реальна річна процентна ставка складає 2659,67%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 6456,89 грн, денна процентна ставка на дату укладення договору складає 0,884%. Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується: копією листа ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 30.10.2025 про перерахування суми кредиту відповідачу на вказаний ним номер платіжної карти [NUMBER] 25.04.2025 в розмірі 20000 грн, 18.05.2025 в розмірі 4000 грн; копією довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту відповідачу на вказаний ним номер платіжної карти [NUMBER] 25.04.2025 в розмірі 20000 грн, 18.05.2025 в розмірі 4000 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 22.10.2025 має заборгованість у розмірі 63200 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 20000 грн, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 31400 грн, за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 11200 грн за період з 25.04.2025 по 22.10.2025 та за комісією в розмірі 600 грн. Отже, в судовому засіданні встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредит у встановленому договором розмірі, а також знайшов підтвердження факт невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідачка не оспорює заявлені проти неї позовні вимоги і протягом дії договору не сплачує кредит вчасно та у повному обсязі. Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 11200 грн за період з 25.04.2025 по 22.10.2025 є безпідставними, оскільки в силу вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, з цього дня в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та на час нарахування неустойки діяв та діє на час розгляду справи згідно Указу Президента від 20.10.2025 №793/2025, затвердженого Законом України від 21.10.2025 №4643-IX. Твердження позивача про можливість нарахування сум на підставі ст. 625 ЦК України у зв`язку з внесенням відповідних змін до Закону України "Про споживче кредитування", є безпідставними, оскільки п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено заборону банкам нараховувати суми за ст. 625 ЦК України у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, у тому числі за кредитним договором. Відсутність таких застережень у спеціальному Законі, не суперечить нормам ЦК України. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20000 грн, 31400 грн заборгованість за нарахованими процентами та 600 грн по комісії, а всього - заборгованість в розмірі 52000 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої позивачем платіжної інструкції №11125 від 11.12.2025 та виписки про зарахування судового збору, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422,4 грн, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1993,11 грн (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 52000грн*2422,4грн/63200грн). При цьому суд враховує роз`яснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. №36 постанови №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial