Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. У січні 2026 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 1.2. Позов обґрунтовано тим, що 27 жовтня 2012 року сторони уклали шлюб. 1.3. За час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . 1.4. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року у цивільній справі № 21/6902/21 шлюб між сторонами розірвано. 1.5. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2022 року стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно. 1.6. У березні 2025 року він разом з сином переїхав проживати до республіки Молдова, де й мешкають по теперішній час, а відповідачка залишилась проживати в м. Черкаси. 1.7. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2025 року у справі 712/6656/25 припинено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина. Під час розгляду справи судом було встановлено, що син сторін [PERSON] проживає з батьком в республіці Молдова та перебуває на повному його утриманні, а мати не проживає разом з дитиною. 1.8. Позивач зазначає, що мати дитини не бере участі у вихованні сина, стосунки з ним не підтримує, участі в матеріальному забезпеченні сина не бере. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 02 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 2.2. Відзиву на позов та інших заяв по суті від відповідачки до суду не надходило. 2.3. Представник позивача адвокат Лук`янченко І.П. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відпусткою. 2.4. Відповідачка та її представник у судовому засіданні вцілому не заперечували проти задоволення позову. Водночас відповідачка просила врахувати, що вона цікавиться життям та навчанням сина; їздила за кордон та відвідувала школу, в якій він навчається; систематично перераховує сину грошові кошти на його кредитну картку; водночас батько не сприяє її спілкуванню із сином. 3.Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 3.7. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. 3.8. За змістом положень Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. 3.9. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 3.10. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 3.11. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 3.12. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 3.13. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 3.14. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. 3.15. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. 3.16. Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, враховувати матеріальне становище сторін, а також має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. 3.17. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3 512 гривень. 3.18. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 4. Фактичні обставини, встановлені судом. 4.1. Судом установлено, що 27 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис у книзі реєстрації шлюбів Соледарської міської Ради м. Артемівська у Донецькій області № 47. 4.2. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. 4.3. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року шлюб між сторонами розірвано. 4.4. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2022 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 вересня 2022 року. 4.5. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2025 року припинено стягнення аліментів за судовим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2022 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. 4.6. [PERSON] разом із сином [PERSON] на час вирішення справи судом проживають у Республіці Молдова, а [PERSON] в Україні. 4.7. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. 5. Оцінка Суду. 5.1. Вирішуючи вказаний спір, судом не здобуто доказів про незадовільний стан здоров`я відповідачки, яка проживає окремо від дитини, її інвалідність, наявність тяжких захворювань чи наявність інших обставин, які б давали підстави зменшити розмір аліментів. За таких обставин суд робить висновок про те, що відповідачка може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у заявленому позивачем розмірі. 5.2. Враховуючи викладене, а також виходячи із засад справедливості та співмірності, суд робить висновок про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 січня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття. 5.3. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. 6.1. Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.

Outcome: approved