Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Представник ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» звернувся до суду із даним позовом в якому просить Стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 10 140,15 гри. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 04.02.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № ЕР-2080І0607, забезпечений транспортний засіб AUDI, А6 д.н. [NUMBER] , строк дії з 07.02.2022 р. по 06.02.2023 р. Даний поліс страхування був укладений із застосуванням пільги 50% страхового платежу страхувальнику-пенсіонеру відповідно до п.13.2 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в діючій на той час редакції Закону № 1961-IV від 01.07.2004 року). 13.09.2022 року в м. Ужгороді по вул. Швабській, 26, відбулося зіткнення забезпеченого ТЗ під керуванням [PERSON] та автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н. [NUMBER] був пошкоджений. Учасниками даної ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («европротокол»), згідно з яким [PERSON] визнала свою вину у вчиненні ДТП, про що в ньому зазначено. Згідно полісу страхування № ЕР-208010607 від 04.02.2022 року розмір франшизи становив 2600 грн. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 2436 від 27.10.2022 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н. [NUMBER] з урахуванням зносу склала 22 880,31 грн. Таким чином розмір страхового відшкодування за пошкодження автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н. [NUMBER] склав 20 280,31 грн. (22.880,31 грн. - 2600 грн.). На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 29, 12, 33, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV та згідно Заяви про виплату страхового відшкодування власниці пошкодженого автомобіля [PERSON] від 01.11.22 р., Позивач 04.11.2022 року здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 20 280,31 грн. Відповідно до складеного учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротоколу»), на момент вчинення ДТП за кермом забезпеченого ТЗ AUDI, А6 д.н. [NUMBER] перебувала [PERSON] , а не Страхувальник [PERSON] , якому була надана пільга 50% за умови його особистого керування забезпеченим транспортним засобом, із застосуванням якої було укладено даний поліс страхування. Та [PERSON] є відповідальною за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. За таких обставин, позивач стверджує, що є підстави для компенсації [PERSON] страховику (ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП") 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування згідно п.38-1.1 ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від неї на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № ЕР-2080І0607, строк дії з 07.02.2022 р. по 06.02.2023 р, за умовами якого останній застрахував автомобіль AUDI, А6 д.н. [NUMBER] , із застосуванням пільги 50% страхового платежу, розмір франшизи 2600 грн. 13.09.2022 року в м. Ужгороді по вул. Швабській, 26, відбулося зіткнення транспортних засобів AUDI, А6 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н. [NUMBER] був пошкоджений (задній бампер вм`ятина, тріщина). Учасниками даної ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («европротокол»), копію якого долучено до матеріалів справи. Згідно з вказаним повідомленням - [PERSON] визнала свою вину у вчиненні ДТП. У судовому засіданні було досліджено копію Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 2436 від 27.10.2022 року, у відповідності до якого, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н. [NUMBER] з урахуванням зносу склала 22 880,31 грн. Таким чином, враховуючи розмір франшиз 2600 грн., розмір страхового відшкодування за пошкодження автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н. [NUMBER] склав 20 280,31 грн. Позивачем здійснило виплату власнику транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 150 д.н. [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 20 280,31 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР080276 від 04.11.2022 року. Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Відповідно до статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У пункту 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Окрім вини відповідача у спричиненні ДТП, також встановлено, що в момент ДТП саме відповідач [PERSON] керувала забезпеченим транспортним засобом, чим порушені умови договору страхування, який був укладено між позивачем та [PERSON] з застосуванням умов, передбачених пунктом 13, 13.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст.ст. 7,8 цього Закону, розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. Відповідно до п.13.2 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб мас робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг перевезення пасажирів або вантажу. Згідно ст. 38-1.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Відповідно положень статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову у даній справі, сплачений позивачем судовий збір при зверненні до суду з позовом у сумі 3028 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved