Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

01 жовтня 2025 року з Центрального районного суду м. Миколаєва до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з листопада 2021 року, від шлюбу мають спільну дитину, яка вже є повнолітньою. Примирення вважає неможливим. 02 жовтня 2025 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. 06 січня 2026 та 26 лютого 2026 до суду надійшли заяви представника позивача [PERSON] про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують. 02 березня 2026 до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 06 квітня 2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №196. Місце державної реєстрації: Міській відділ реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Подружжя не має неповнолітніх дітей. Станом на день подачі позову до суду шлюбні стосунки сторони припинили, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] не висловила бажання відновити дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. (ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України).

Outcome: approved