Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У листопаді 2025 року представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Вірютіна О.В. звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] в сумі 72588,66 грн, з яких: 57759,73 грн - за послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води до 01.01.2022 за період з 01.11.2020 по 30.09.2025; 1087,80 грн - за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 30.09.2025; 9419,66 грн - за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 по 30.09.2025; 681,60 грн - за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період 01.06.2022 по 30.09.2025; 2746,77 грн - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 30.09.2025; 893,10 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 30.09.2025. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого теплопостачання та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідач, будучи споживачем послуг, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо належного розрахунку за спожиті послуги не здійснює, внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість. Представник відповідача [PERSON] адвокат Муха А.І. заперечив щодо задоволення заявлених вимог, мотивуючи це наступним: - відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13 листопада 1998 року відповідачка не є єдиним власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому вимоги позивача є недоведеними щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , як єдиного власника нерухомого майна. Окрім того, один із співвласників помер; - [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, яка покинула місце свого постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , а тому відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» має право на неоплату вартості: абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії, індивідуальним договором з постачання гарячої води; за послугу із постачання гарячої води; за послугу із технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води; - [PERSON] подала позивачу 15 січня 2018 року заяву про відмову від сплати житлово-комунальних послуг та відключення опалення; - подана разом із позовом відомість про нарахування та оплату є неналежним доказом розміру заборгованості відповідача, оскільки данні цієї відомості суперечать, довідці про нарахування та оплату за послуги з постачання теплової енергії, а також розрахунку, що подавався при зверненні позивача до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду у справі № 953/2064/23. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2025 року справа передана на розгляд судді Глос М.Л. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2025 року прийнято цю позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Рішенням Вищої ради правосуддя від 16.12.2025 № 2669/0/15-25 [PERSON] звільнена з посади судді Київського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим невирішена справа № 953/12195/25 передана на повторний автоматизований розподіл. Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2025 року справа передана на розгляд судді Кіндер В.А. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відповідно до додаткових пояснень у справі від 25.02.2026 просила здійснювати розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши подані докази, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Положеннями ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема: послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. На підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста» від 23.12.1998 року № 1407 в редакції рішення від 30.09.2003р. № 946, з урахуванням рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» від 20.12.2006 року № 1186 КП «Харківські теплові мережі» визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За змістом ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, яке враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин на підставі ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Як вбачається з відомостей договору купівлі-продажу квартири від 13 листопада 1998 року, реєстровий номер №2060, відповідач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками чотирикімнатної квартири [ADDRESS] . Отже, [PERSON] є належним відповідачем у цій справі та несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). Положеннями ч. 5 ст. 543 ЦК України передбачено, що смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання. Відтак, смерть [PERSON] , про яку зазначив в судовому засіданні [PERSON] , не змінює обсягу солідарного обов`язку відповідача перед позивачем, а можливість звернення з вимогами до одного із солідарних боржників передбачена ч. 1 ст. 543 ЦК України. Відтак, доводи представника щодо неналежного заявлення вимог виключно до одного співвласника не беруться судом до уваги. Відповідно до п. 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та п. 37 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги з постачання є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч.1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на офіційному веб-сайті Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (www.hts.kharkov.ua) 31.10.2021 оприлюднено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води. Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу. Відповідно до п. 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період. Виходячи з положень статті 4 зазначених Публічних договорів датою їх акцептування є 01.12.2022, тобто факт отримання відповідачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. З 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які 01.06.2022 опубліковані на офіційному веб-сайті Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (www.hts.kharkov.ua). Відповідно до п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Згідно із п. 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, плати за абонентське обслуговування, плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Відтак, незважаючи на тимчасову відсутність, споживач не звільняється від оплати вартості послуг постачання теплової енергії. Відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання гарячої води та індивідуальним споживачем регулюються Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182. Відповідно до положень п.п. 11-1 п. 45 Правил №1182 якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуги у разі її невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі. Отже, обов`язковою умовою для застосування наведеного положення законодавства, яке дає право споживачу право на неоплату вартості послуг з постачання гарячої води, є подача письмової заяви постачальнику таких послуг із відповідними доказами тимчасової відсутності споживача за місцем постачання послуг. Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт звернення відповідача до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з заявою з метою реалізації права на неоплату вартості послуг з постачання гарячої води у зв`язку з тимчасовою відсутністю споживачів, надання позивачу доказів тимчасової відсутності споживача за місцем постачання послуг. Окрім того, відповідно до п. 39 Правил №1182 споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для реалізації права відповідача на неоплату вартості комунальних послуг у зв`язку з тимчасовою відсутністю за місцем проживання. Щодо доводів представника відповідача про відмову від послуг та відключення опалення. Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж (систем), не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Відповідно до чинного до 17.09.2019 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.2005 N 4, відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Відповідно до чинного після 17.09.2019 Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169, після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу (п.13 розділу ІІІ Порядку № 169). Матеріали справи не містять підписаного (затвердженого) акта, встановленої форми, про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води доказів, а тому доводи представника відповідача щодо відключення квартири від систем опалення та гарячого водопостачання не беруться до уваги. Подана представником відповідача копія заяви [PERSON] від 15.01.2018 заява про відмову від сплати житлово-комунальних послуг та відключення опалення не є належним доказом відключення власником квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Отже, оскільки вказана квартира відповідача була підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг не спростовано, а тому підстав для несплати за отриманні послуги, не вбачається. Щодо доводів представника відповідача про відсутність належного розрахунку заборгованості. Розрахунок заборгованості відповідача за адресою [ADDRESS] підтверджений відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, яка була долучена позивачем до позовної заяви. Представник відповідача адвокат Муха А.І. заперечив з приводу заявленого розрахунку, зазначаючи: данні цієї відомості суперечать, довідці про нарахування та оплату за послуги з постачання теплової енергії, а також розрахунку, що подавався при зверненні позивача до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду у справі № 953/2064/23. В додаткових поясненнях від 25 лютого 2026 року представник позивача надав пояснення, відповідно до яких розбіжність сум розрахунку у цій справі та розрахунку у справі № 953/2064/23 пояснюється проведенням корегувань у зв`язку із отриманням позивачем фактичних показників приладів обліку. Проведення перерахунку підтверджується довідкою про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання, що була подана представником позивача разом із додатковими поясненнями від 25 лютого 2026 року. Водночас, вважаю, що зазначена довідка про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання за особовим рахунком [NUMBER] , що відкритий за адресою: [ADDRESS] , не є належним доказом розміру заборгованості відповідача, оскільки містить розрахунок вартості послуг поза межами періоду, що становить предмет розгляду у цій цивільній справі. Вимоги заявлені про стягнення вартості за послугу з теплопостачання з урахуванням вартості гарячої води, починаючи з 01 листопада 2020 року, а довідка про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання за особовим рахунком [NUMBER] містить розрахунок, починаючи з січня 2020 року. Отже, вважаю, наданий позивачем до суду розрахунок заборгованості, підтверджений відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу є належним та допустимим доказом заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Суд зауважує, що зважаючи на вимоги статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості, а тому суд не має підстав піддавати його сумніву.

Outcome: approved