Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 19.01.2026 [PERSON] звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно. В обґрунтування позову послалася на те, що 22.03.2017 уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось. Шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вважає, що збереження шлюбу та примирення є неможливим, а тому просить його розірвати. 2. Рух справи Ухвалою суду від 22 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 27 січня 2026 року відкрито провадження у справі. 3. Аргументи учасників справи Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 4. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно з свідоцтвом про шлюб, виданим Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 22.03.2017, сторони зареєстрували шлюб в Шепетівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 60. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 13.03.2018, актовий запис № 90. Дитина проживає разом із позивачкою, що підтверджується витягом з Реєстру Шепетівської територіальної громади від 12.11.2025, довідкою ОСББ «АВЕНЮ». Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина перебуває на утриманні позивачки. 5. Норми права, які застосував суд Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до вимог частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі статтею 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України разі відсутності домовленості між батьками про способи виконання обов`язку з утримання неповнолітньої дитини тим із батьків, хто проживає окремо, інший, з ким проживає така дитина, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на її утримання. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. 6. Висновки суду Ураховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. З огляду на те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, здоровим та працездатним, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 7. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу вимог частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, в зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1331,20 грн в дохід держави та в сумі 1331,20 грн на користь позивачки.

Outcome: approved