Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Притула Л.О. звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Служба у справах дітей Калуської міської ради про визначення способу участі батька, який проживає окремо, у вихованні дітей, в якій просить ухвалити рішення, яким: визначити спосіб участі батька [PERSON] на час проходження ним служби у лавах Збройних Сил України у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] , шляхом: - спілкування батька з дітьми засобами цифрового зв`язку, у тому числі з використанням відеозвязку через мобільний телефон чи інші засоби відеозвязку один раз на два тижні у приміщенні органу опіки та піклування Калуської міської ради у присутності представника органу опіки та піклування. Дата та час спілкування засобами цифрового зв`язку та на період відпустки визначається представником органу опіки та піклування за попереднім погодженням з батьками; - на час перебування у відпустці [PERSON] визначити дні спілкування батька [PERSON] з дочкою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] на весь час відпустки - за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] : [ADDRESS] ; визначити спосіб участі батька [PERSON] після звільнення з служби у лавах Збройних Сил України у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення зустрічей: - один раз на два тижні кожні перші та треті вихідні місяця з 10 години суботи до 15 години неділі за місцем проживання позивача по [ADDRESS] ; - один раз на рік у період літніх канікул з 1 липня до 15 липня за місцем проживання позивача по [ADDRESS] ; - на наступний день після дня народження дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] протягом чотирьох годин у вільний від навчання час. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , є батьком дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 17.09.2019 шлюб між позивачем та відповідачкою, матір`ю дітей - дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] забрала їхніх дітей та перешкоджала щодо участі позивача у спілкуванні з дітьми. Позивач звертався раніше для вирішення даної проблеми до Служби у справах дітей Калуської міської ради. Після розірвання шлюбу він неодноразово намагався налагодити конструктивні відносини з колишньою дружиною аби мати можливість брати участь у вихованні дочки. Він своєчасно сплачував аліменти на утримання дітей, цікавився її життям, навчанням та здоров`ям. Однак, натомість, стикався із систематичними перешкодами у спілкуванні з дітьми. За результатами його звернення, органом опіки було проведено перевірку та надано відповідні рекомендації матері дітей щодо недопущення порушення його права на контакт із дітьми та своїм рішенням від 27.07.2021 позивачеві визначено спосіб у вихованні та спілкуванні з дітьми: раз на два тижні у неділю з 15.00 год. по 19.00 год. в присутності матері за її бажанням, державні свята з 15.00 год. до 19.00 год. в присутності матері за її бажанням; місце зустрічі визначається матірю та батьком за погодженням обох сторін. Однак, попри ці заходи, фактично ситуація не змінилася. Таким чином, його неодноразові звернення до органів поліції та органів опіки залишилися безуспішними. На даний час позивач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . У результаті систематичних дій матері порушуються не лише права дітей на спілкування та підтримання постійного емоційного контакту з батьком, що є необхідним для її гармонійного розвитку, але і його батьківські права, гарантовані законодавством. Він фактично позбавлений можливості брати участь у вихованні, приймати участь у житті дітей та реалізовувати своє законне право на батьківську турботу. Всі його намагання мирним, позасудовим шляхом врегулювати даний спір виявились безрезультатними, оскільки матір дітей свідомо та систематично уникає будь-якого конструктивного діалогу, не забезпечує можливості для його спілкування з дітьми. Ухвалою судді від 13.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04.01.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Притула Л.О. в судове засідання подала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити повністю, розглядати справу у їх відсутності. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечує. Представник орган опіки та піклування Служба у справах дітей Калуської міської ради у судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. При винесенні рішення просить врахувати законні інтереси [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та Висновок органу опіки та піклування служби у справах дітей Калуської міської ради щодо визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON] , [PERSON] від 09.01.2026 №01-25/12. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на виклики не з`явилася повторно, причини своєї неявки не повідомила, хоча про дату, час та місце його проведення була належним чином повідомлена судом шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції, які повернулися з відміткою "Адресат відмовився від вручення", а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Калуського міськрайонного суду. Враховуючи те, що відповідачкою у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно із ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В силу ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні. Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання дитини та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку. Ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до положень ст. 3 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції "Про права дитини", держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч. 1 ст. 9 Конвенції "Про права дитини" передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини", ст.ст. 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Як слідує з матеріалів справи сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.09.2019 - розірвано. Під час спільного проживання в шлюбі у сторін по справі народилася дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , про що свідчатьть копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами по справі погіршилися стосунки. Відповідачка, з якою проживають дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , чинить перешкоди батькові дитини, який проживає окремо, у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, на підтвердження чого позивач долучив до матеріалів справи повідомлення з ГУ НП в Івано-Франківській області на його звернення від 12.07.2021, 15.09.2021, 02.02.2022. Сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі батька у вихованні дітей шляхом переговорів та прийняття спільного рішення. З метою реалізації свого права на спілкування з дитиною, позивач звертався до органів опіки та піклування як за зареєстрованим місцем проживання відповідачки. Так, згідно рішення виконавчого комітету Калуської міської ради від 27.07.2021 позивачеві визначено спосіб у вихованні та спілкуванні з дітьми: раз на два тижні у неділю з 15.00 год. по 19.00 год. в присутності матері за її бажанням, державні свята з 15.00 год. до 19.00 год. в присутності матері за її бажанням; місце зустрічі визначається матірю та батьком за погодженням обох сторін. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування, служби у справах дітей Калуської міської ради від 09.01.2026 №01-25/12, визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми: [PERSON] та [PERSON] , шляхом спілкування батька з дітьми засобами цифрового зв`язку, у тому числі з використанням відеозвязку через мобільний телефон чи інші засоби відеозвязку другу і четверту п`ятницю місяця з 19.00 до 19.15 з сином [PERSON] , другу і четверту п`ятницю місяця з 19.15 до 19.30 з дочкою [PERSON] .. На час перебування у відпустці [PERSON] визначити дні спілкування батька [PERSON] з дочкою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] через день з 16.00 до 19.00. Місце зустрічі визначається матірю та батьком дітей за погодженням обох сторін. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що незважаючи на неодноразові звернення позивача до органів опіки та піклування, його намагання позасудовим шляхом врегулювати даний спір, виявились безрезультатними, оскільки відповідачка надалі вчиняє перешкоди у спілкуванні батька зі своїми малолітніми дітьми, що позбавляє його можливості брати участь у вихованні та житті власних дітей. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дітьми дочкою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] , його участь у їх вихованні, не буде перешкоджати їх нормальному розвитку. Навпаки, спілкування дітей з батьком буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. З огляду на вищевикладене, оскільки сторони (позивач та відповідачка) мають рівні права щодо виховання та розвитку дітей, батько дітей має бажання приймати участь у їх вихованні, а спілкування між позивачем та дітьми не перешкоджає їх нормальному розвитку, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу спілкування батька з дітьми, суд, з урахуванням інтересів дітей, їх малолітнього віку, поведінки батьків, між якими не має порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дітей в інший спосіб, якщо зростання прихильності дітей до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дітьми. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі до ст.ст. 17, 19, 141-142, 153, 157, 159 СК України,

Outcome: approved