Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позов ом до відповідача та просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 155 421,07 грн., витрати за проведення оцінки вартості матеріального збитку завданого власнику транспортному засобу KAWASAKI NINJA, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 5 000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. та інші судові витрати, документальне підтвердження, яких буде надано в порядку вимог частини 8 статті 141 ЦПК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 червня 2024 року о 21 годині 55 хвилин за місцем: місто Одеса, вулиця Крайня, б.(6)7 з залізничного переїзду, водій [PERSON] , [INFO] , керуючи транспортним засобом NISSAN TIIDA, номерний знак [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі та здійснюючи поворот ліворуч на вулицю Бесарабську, не надала дорогу водію мотоциклу KAWASAKI NINJA реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував громадянин [PERSON] , [INFO] , та рухався по головній дорозі в напряму залізничного переїзду. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси було ухвалено постанову у справі №521/11240/24 від 19.09.2024р. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу NISSAN TIIDA, номерний знак [NUMBER] , яким керувала громадянка [PERSON] , [INFO] , на момент ДТП не була застрахована. Враховуючи, що [PERSON] є власником мотоциклу KAWASAKI NINJA реєстраційний номер [NUMBER] , якому заподіяна шкода, тому являється потерпілою стороною внаслідок ДТП та має право на відшкодування матеріального збитку, внаслідок ДТП. З метою визначення дійсного розміру вартості матеріального збитку, представник позивача звернулась до суб`єкта оціночної діяльності «Юридичної експертної компанії Баранкова», оцінювач [PERSON] , який здійснив оцінку матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу. 02 жовтня 2024 року були направлені листи повідомлення за № 02-10/1/2024 та № 02-10/2/2024 про проведення експертизи транспортного засобу мотоциклу KAWASAKI NINJA реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП, адвокату відповідача [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Під час експертного огляду мотоциклу KAWASAKI NINJA реєстраційний номер [NUMBER] були присутні позивач та її представник [PERSON] . За результатами спільного огляду мотоциклу KAWASAKI NINJA реєстраційний номер [NUMBER] , 23 жовтня 2024 року складений звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 1125/10-24 та відповідний висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №1125/10-24. Висновком оціночного дослідження від 23.10.2024 року, розмір матеріального збитку власнику мотоциклу марки KAWASAKI NINJA ZX-6R 636, реєстраційний номер [NUMBER] на дату події 27 червня 2024 р., склав 155 421,07 грн. Оскільки вина відповідача щодо пошкодженого транспортного засобу відповідача повністю встановлена постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 19.09.2024 у справі №521/11240/24, вартість матеріального збитку у розмірі 155 421,07 грн. підтверджені належним чином. Крім того, виходячи з моральних страждань перенесених позивачем, які виразилися в порушені звичайного устрою життя, прикладені додаткових зусиль для подальшого відновлення чи придбання транспортного засобу належного позивачу на праві власності, вимушеними заходами із замовлення оцінки, користування послугами спеціалістів у сфері оцінки та права, відсутності з боку відповідача будь-яких намагань з відшкодування шкоди в добровільному порядку та/або розкаянні у своїх діях, враховуючи принцип виваженості, розумності та справедливості, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити. Ухвалою судді Малиновського районного суду міста Одеси від 26.11.2024 року у справі № 521/18780/24 відкрито позовне провадження. 28.01.2025 року від представника відповідача [PERSON] , адвоката Канікаєва Юрія Леонідовича надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не згоден зі звітом про оцінку вартості збитку, виконану за замовленням позивача у суб`єкта оціночної діяльності «Юридичної експертної компанії Баранкова», оцінювач [PERSON] , оскільки оцінювач не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідома неправдиві висновки, також у звіті не вказано, що він підготовлений для подання до суду. На думку відповідача, належним доказом розміру завданої матеріальної шкоду повинна бути судова транспортно-товарознавча експертиза, клопотання про проведення якої, як повідомив відповідач, має підготувати. Також відповідач не згоден із вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки розмір моральної шкоди, не обґрунтований жодними належними та допустимим доказами. 12.02.2025 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що відповідач не заперечувала про замовлення експертної оцінки із визначення вартості матеріального збитку, пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, позивачем, під час досудового порядку врегулювання спору відповідач просила бути лише присутньою під час експертного дослідження, відповідач також не наполягала на залученні інших експертів та мала право бути присутньою зі своїм експертом про що наголошувалось їй та представнику у повідомленнях № 02-10/1/2024 та № 02-10/2/2024 від 02.10.2024. Крім того, сторона позивача пропонувала відповідачу залишки транспортного засобу KAWASAKI NINJA реєстраційний номер [NUMBER] після відшкодування матеріального збитку у розмірі 155421,07 грн., про що свідчать листування від 09.11.2024 року представників сторін. Позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 19.02.2025 року відповідач подав заперечення та просив суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи, що присутність відповідача та її представника під час огляду транспортного засобу оцінювачем не виключає можливості проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в межах ЦПК України, оскільки сторона відповідача не є спеціалістами в оцінці завданої шкоди та присутність відповідача під час огляду транспортного засобу не означала згоду із результатами огляду та вартістю матеріального збитку. Представник відповідача зазначив, що сторона відповідача не згодна із сумою матеріальної шкоди, викладеним у звіті про оцінку вартості збитку, додану до позовної заяви. Також, відповідач звернув увагу суду, що позивач не надав відповіді на питання відповідно до статті 93 ЦПК України та не надав доказів завдання моральної шкоди. 19.03.2025 року від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо заяви позивача про відмову від надання відповідей на запитання та доєднано власноручно написану заяву від [PERSON] про відмову надання письмової відповіді на поставлені запитання відповідача на підставі статті 63 Конституції України та статті 71 ЦПК України. Також 24.03.2025 року представником позивача подано до суду клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою судді Малиновського районного суду міста Одеси від 31.03.2025р. призначено у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди судову атотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз МЮ України, на вирішення якою були поставлені ряд питань. 15.05.2025 року до суду надійшло клопотання експерта ОНДІСЕ про надання додаткових матеріалів і зразків, вчинення інших дій та надано відповідний рахунок на оплату. 01.10.2025 року до суду надійшов від ОНДІСЕ висновок, акт додані матеріали після проведення судової автотоварознавчої експертизи. 02.10.2025 року ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Після поновлення провадження у справі, сторонами подані відповідні заяви про ознайомлення із матеріалами справи та висновком судової експертизи. 10.11.2025 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог з урахуванням висновку експерта №1949-34-25 від 18.09.2025 року та понесених витрат на її проведення згідно яких просила стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 160 361 грн., витрати за проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 5000 грн., витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 15266,88 грн., моральну шкоду в сумі 20000 грн. та інші судові витрати. 26.11.2025 року представник відповідача, Канікаєв Юрій Леонідович просив суд відкласти підготовче судове засідання для викладення своїх заперечень щодо збільшених позовних вимог. 26.01.2026 року в судове засідання з`явилась представник позивача. Відповідач та її представник не з`явились до судового засідання належним чином сповіщені про час та дату судового засідання, а також не подали до суду причин своєї не явки, інших заперечень щодо збільшених позивачем вимог. Тому, представник позивача в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти закриття підготовчого судового засідання та призначення справи по суті, просила задовольнити позов. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 26 січня 2026 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.02.2026 року позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі №521/18780/24 доказами, наполягав на задоволенні заяви про збільшення розміру позовних вимог, подану через електронний кабінет підсистеми у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, в повному обсязі. 25.02.2026 року відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд у порядку позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 червня 2024 року о 21 годині 55 хвилин за місцем: місто Одеса, вулиця Крайня, б.(6)7 відбулась ДТП за участю належного позивачу мотоцикла KAWASAKI NINJA реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля NISSAN TIIDA, номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу KAWASAKI NINJA реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2003, № (VIN) [NUMBER] , колір зелений є позивач, [PERSON] . Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 19.09.2024 р. у справі №521/11240/24 відповідача визнано винною у скоєнні ДТП. (т.1 а.с.95-96) Відповідно до змісту постанови суду вбачається, що 27.06.2024 [PERSON] , керуючи транспортним засобом NISSAN TIIDA, номерний знак [NUMBER] в м. Одесі на перехресті нерівнозначних доріг вулиць Крайньої та Бесарабської, рухаючись по другорядній дорозі та здійснюючи поворот ліворуч, не дала дорогу мотоциклу марки KAWASAKI номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок порушення водієм вимоги 16.11 ПДР, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 відбулося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 813856, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями водія [PERSON] , письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] а також постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2024 р.. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу NISSAN TIIDA, номерний знак [NUMBER] , яким керувала громадянка [PERSON] , [INFO] , на момент ДТП не була застрахована, а на момент подання позову в добровільному порядку, завдана позивачу шкода, не була відшкодована. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Статтями 28, 29 Закону №1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 643/4161/15-ц, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Також, відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Аналогічні роз`яснення були надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в розділі «Порядок визначення шкоди, у тому числі при повному чи частковому знищенні автомобіля» (Узагальнення «Судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках»). Вбачається, що з метою визначення дійсного розміру вартості матеріального збитку, позивач звертався до суб`єкта оціночної діяльності «Юридичної експертної компанії Баранкова», оцінювач [PERSON] , який здійснив оцінку матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу. Згідно з звітом про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 1125/10-24 від 23.10.2024р., вартість матеріального збитку мотоциклу марки KAWASAKI NINJA ZX-6R 636, реєстраційний номер [NUMBER] , позивача на дату події ДТП 27 червня 2024 р., становить 155 421,07 грн., вартість відновлювального ремонту складає 331890,33 грн.. (т.1 а.с.27-77) Також відповідно до ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 31.03.2025 року у цивільній справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, на вирішення якої поставлено ряд питань. Відповідно до висновку експерта № 1949-34-25 з оцінки вартості матеріального збитку, проведеного судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Панченко Миколою від 18.09.2025 р. на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 31.03.2025 року, зроблені наступні висновки: - ринкова вартість КТЗ KAWASAKI NINJA ZX-6R 636, р. н. [NUMBER] станом на момент ДТП (27.06.2024) у непошкодженому стані становить: 160 361 грн. (сто шістдесят тисяч триста шістдесят одна грн.). - вартість відновлювального ремонту КТЗ KAWASAKI NINJA ZX-6R 636, р.н. [NUMBER] становить: 308 122,16 грн. (триста вісім тисяч сто двадцять дві грн. 16 коп.). - вартість відновлювального ремонту КТЗ KAWASAKI NINJA ZX-6R 636, р. н. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників становить: 105 631,95 грн. (сто п`ять тисяч шістсот тридцять одна грн. 95 коп.). - вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ KAWASAKI NINJA ZX-6R 636, р. н. [NUMBER] в результаті ДТП (27.06.2024) станом на дату ДТП приймається у розмірі ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження (27.06.2024) та становить: 160 361 грн. (сто шістдесят тисяч триста шістдесят одна грн.). - вартість КТЗ KAWASAKI NINJA ZX-6R 636, р. н. [NUMBER] станом на 27.06.2024 у пошкодженому стані становить: 54 729 грн. (п`ятдесят чотири тисячі сімсот двадцять дев`ять грн.). (т.1 а.с.227-241) Судом встановлено, що сторона позивача в досудовому порядку пропонувала стороні відповідача залишки запчастин пошкодженого мотоциклу або можливість забрати мотоцикл повністю після фактичного відшкодування матеріального збитку. Також судом пропонувалось сторонам у справі розглянути можливість укладення мирової угоди. Крім того, судом встановлено, що позивачем понесено витрати за проведення оцінки матеріального збитку, завданого власнику транспортному засобу у розмірі в сумі 5 000,00 грн., що підтверджується копією квитанції № 9356-8550-0083-2866 від 08.10.2024 року, а також витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи транспортному засобу у розмірі 15 266,88 грн., що підтверджується копією квитанції № 9380-5410-5544-9891 від 02.06.2025 року. (т.1 а.с.78,225) Загальна сума збитків 160 361 грн.+5000,00 грн.+15 266,88 грн. = 180627,88 грн.. Таким чином, суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] 180627 гривень 88 копійок на користь власника транспортного засоба KAWASAKI NINJA, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] матеріального збитку, внаслідок ДТП, що відбулась 27 червня 2024 року. З урахуванням того, що суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині відшкодування матеріального збитку, також підлягає задоволенню вимоги про стягнення з відповідача витрат за проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 5000,00 грн. та судової транспортно-товарознавчої експертизи транспортному засобу у розмірі 15 266,88 грн. Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне. Позивач в позовній заяві зазначає, що у зв`язку з пошкодженням мотоциклу KAWASAKI NINJA реєстраційний номер [NUMBER] був порушений звичайний устрій життя та були прикладені додаткові зусилля для відновлення транспортного засобу, вимушеними заходами із замовлення оцінки, користування послугами спеціалістів у сфері оцінки та права, відсутності з боку Відповідача будь-яких намагань з відшкодування шкоди в добровільному порядку та/або розкаянні у своїх діях. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в сумі 20000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України (п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Відповідно до ч. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, членів його сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача. На підтвердження завданої моральної шкоди позивач посилалась на порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, моральні страждання, пов`язані з ДТП, а також незручності, які він має у зв`язку з вирішенням спору у судовому порядку. Згідно положень ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що неправомірними діями відповідача, які виразились у порушенні правил дорожнього руху, в результаті чого 27 червня 2024 року відбулась ДТП, позивачу були завдані певні моральні страждання, однак визначена позивачем сума для відшкодування моральної шкоди є завищеною. Враховуючи викладене, а також характер правопорушення, глибину наявних фізичних та душевних страждань позивача, порушення звичайного життєвого укладу позивача та його сім`ї, з урахуванням розумності та справедливості, суд вважає визначений розмір моральної шкоди у сумі 10 000 грн. як достатнім та справедливим. Щодо вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПУ України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 22.02.2026 року представник позивача шляхом подання через електронний кабінет підсистеми у підсистемі Електронний суд ЄСІТС направила заяву із повідомленням суду про подання документів, що підтверджують фактичний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення Хаджибейським районним судом міста Одеси у справі № 521/18780/24 (провадження №2/521/307/26). В зв`язку з чим, питання про відшкодування витрат на правову допомогу судом буде вирішено після подання доказів, понесених витрат позивачем на правовому допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1906,28 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial