Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

В січні 2026 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказав, що рішенням Чортківського районного суду від 24 липня 2024 року вирішено визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке складається з 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] . В процесі реєстрації даного рішення виявилося, що після смерті баби залишилося ще майно а саме 1/6 частина житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Усик Г. Я. для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що належав бабі [PERSON] , яка померла [INFO] . Приватний нотаріус видав йому лист, в якому повідомив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину з причин відсутності у нього необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Також нотаріус зазначив, що згідно даних приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області "22" листопада 2022 року за заявою про прийняття спадщини сина спадкодавця [PERSON] заведено спадкову справу № 352/2022 до майна померлої [PERSON] . До цієї спадкової справи долучено заяву позивача про прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину рамках цієї спадкової справи не видавались. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація щодо зареєстрованих прав власності спадкодавців на згадане вище майно станом на 10.04.2024 відсутня. Відповідачем у справі є дядько позивача, рідний син спадкодавця - [PERSON] , який відповідно до листа нотаріуса також є спадкоємцем за заповітом, та подав заяву про прийняття спадщини. Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Лесейко С.В. 03 серпня 2020 року, зареєстрованим у реєстрі за №657, [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] мала право на 1/6 частину будинку, але не зареєструвала свого права, не здійснила державної реєстрації. Правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності, договір дарування тощо) на ім`я померлих спадкодавців, який би підтверджував право власності на спадкове майно відсутній. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом за ним на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Лесейко С. В. 03 серпня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 657, [PERSON] на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: належну їй квартиру [ADDRESS] , заповіла своєму синові [PERSON] , а належні їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, що знаходяться в [ADDRESS] , заповіла своєму внукові [PERSON] . Згідно технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] вбачається [PERSON] мала право на 1/6 частину вказаного будинковолодіння. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація щодо зареєстрованих прав власності спадкодавців на згадане вище майно станом на 10.04.2024 відсутня. Листом приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г. Я. № 162/02-14 від 10 квітня 2024 року позивачу [PERSON] роз`яснено про необхідність вирішення питання в судовому порядку, оскільки ним не подано документів, які б підтверджували виникнення права власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 3, 5, 16, 18, 20, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами здійснюється лише за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п.4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Позивач [PERSON] після смерті баби відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна і спадщина належить йому з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved