Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

У червні 2025 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій остання просила суд встановити факт постійного спільного проживання [PERSON] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник посилалась на те, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] починаючи з 2000 року і до дня смерті останньої, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З метою реалізації спадкових прав після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась до суду з даною заявою. Ухвалою від 01.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою від 13.10.2025 року витребувано належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] . У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. У судовому засіданні представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради, заперечувала щодо заявлених вимог, оскільки заявником не доведено факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Вислухавши пояснення представника заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Згідно копії рішення Народного суду Амур-Нижньодніпровського району від 16.05.1977 року у справі № 2-1138 визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння за адерсою: [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , 19.11.2015 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась [PERSON] . Згідно копій заповіту посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. 22.07.2002 року, [PERSON] заповіла [PERSON] усе майно, що належало [PERSON] на день смерті. Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. від 19.11.2025 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Допитана свідок - [PERSON] пояснила, що мала дачу розташовану недалеко від місця проживання [PERSON] . Від сусідів їй стало відомо, що за адерсою: [ADDRESS] , працює пункт прийому металобрухту. Їй відомо, що приблизно з 2000 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] до моменту смерті останньої. [PERSON] добре відзивалась про [PERSON] , а остання піклувалась про [PERSON] та забезпечувала її. Допитаний свідок [PERSON] пояснив, що давно знайомий з [PERSON] . З 2000 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] , з якою вела спільний побут, піклувалась про неї, вони разом купували продукти та речі. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Частиною 1 статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем є доведеність факту їх спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років. Вказаний висновок міститься у постанові ВС/КЦС від 05.10.2023 прийнятій за результатами розгляду справи №711/2094/22. Також, згідно висновку викладеного в ухвалі ВС/КЦС від 13.07.2021 прийнятій за результатами розгляду справи №522/10375/19 та у постанові ВС/КЦС від 12.19.2019 прийнятій за результатами розгляду справи №466/3769/16, показання свідків не є достатніми доказами проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. З огляду на те, що заявником не надано належних доказів які б свідчили про проживання заявника та померлої однією сім`єю протягом п`яти років до моменту відкриття спадщини, зокрема, пов`язаність спільним побутом, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав і обов`язків, заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Докази надані заявником, як-то: копії квитанцій про сплату комунальних послуг датовані 2008 та 2013 роком, постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за здійснення операцій з металобрухтом за адресою: [ADDRESS] , датовані - 2013 та 2015 роком, судовий наказ про стягнення коштів за електроенергію датований 2023 роком, що є не достатнім для встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем з 2000 року по 2007 рік необхідними для спадкування.

Outcome: dismissed