Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

12.01.2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1546-4813 від 27.04.2025 р. в розмірі 63952,00 грн., з яких: 20000,00 грн. заборгованість за кредитом, 33400,00 грн. заборгованість за нарахованим відсотками, 9712,00 грн. заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК, 840,00 грн. заборгованість по комісії. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.04.2025 р. [PERSON] уклала з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1546-4813. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит в розмірі 14400,00 грн. на строк 365 днів, базовий період 30 днів, стандартна процента ставка: 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 днів з дати укладення договору, 0,74 % за кожен день користування кредитом, що застосовується у період починаючи з 181 дня дії договору, комісія за видачу кредиту 15 %. 28.05.2025 р. [PERSON] уклала з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1546-4813, за умовами якої кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 5600,00 грн., комісія за видачу додаткових коштів 15 %, строк кредитування продовжено та становить 396 днів. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору та додаткової угоди, а відповідач порушила умови договору і кредит не повернула, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 16.01.2026 р. від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову про стягнення заборгованості у повному обсязі, або, як альтернативу зменшити розмір заборгованості, виключивши штрафи, пеню та інші санкції, застосувати пільги, передбачені законодавством України для сімей військовослужбовців. Зазначає, що вона є дружиною військовослужбовця, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та військовими документами її чоловіка. Відповідно до вимог законодавства України, на сім`ї військовослужбовців поширюються пільги та особливі гарантії, у тому числі щодо кредитних зобов`язань на період проходження служби. Позивачеві були надані всі необхідні документи, що підтверджують її статус як дружини військовослужбовця, однак пільги застосовані не були, а нарахування процентів, штрафів та пені здійснювалося безпідставно. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є спірним та необґрунтованим, містить нарахування штрафних санкцій, пені та процентів, що підлягають скасуванню з урахуванням її статусу та принципів справедливості й розумності. Також вказує на те, що вона перебуває у складному матеріальному становищі, пов`язаному з воєнним станом, проходженням військової служби її чоловіком та доглядом за малолітньою дитиною, що унеможливлює виконання вимог позивача в заявленому обсязі. 12.02.2026 р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить поновити Позивачу строк для подання заяви про зменшення позовних вимог, задовольнити позовні вимоги Позивача та стягнути з [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] )) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи (код за ЄДРПОУ) 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки 26, офіс 407, м. Київ, 01133) суму заборгованості за Кредитним договором № 1546-4813 в розмірі 16 088 гривень; судові витрати у розмірі 2422,40 гривень, пов`язані з розглядом цієї Позовної заяви, у встановленому законодавством порядку покласти на Відповідача, та стягнути їх з нього в повному обсязі на користь Позивача. Заяву мотивує тим, що на адресу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву з долученням нових документів та із зазначенням відомостей, що [PERSON] є дружиною військовослужбовця, а відтак відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024 (дата набрання законної сили закону - 18.05.2024р.) має пільги щодо не нарахування заборгованості по процентам за користування кредитом. 27.04.2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКР КРЕДИТ ФІНАНС та [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1546-4813 на суму 14 400 грн. Додатковою угодою №1 від 28.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 1546-4813 від 27.04.2025 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5 600,00 грн. (роздруківка тексту Додаткової угоди додається до Позовної заяви). Крім того, відповідно до пункту 4.11 договору та пункт 2.6 додаткової угоди передбачена Комісія за видачу кредиту, яка становить 15.00 % (п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту та Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит, яка становить 15.00 % (п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми додаткових грошових коштів, наданих відповідно до Додаткової угоди у Кредит. Згідно договору та додаткових угод, загальна сума наданих грошових коштів (суми кредиту) Відповідачу становить 20 000 грн. Сума нарахованої комісії відповідно до пункту 4.11 договору та пунктів 2.6 додаткових угод становить 15% від суми виданих коштів (кредиту), а відтак становить, а саме: 20 000*15%= 3 000 грн. Сума, що підлягає до повернення (стягнення) становить: 20 000 (загальна сума наданого кредиту) + 3 000 (комісія) = 23 000 грн. Поряд з цим, Відповідачем, згідно розрахунку заборгованості було сплачено 6 912 грн. Враховуючи вищевикладене, сума до стягнення становить 23 000 - 6 912 = 16 088 грн., що підлягає до стягненню з Відповідача. 18.02.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких просить прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду, зменшити розмір позовних вимог, стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1546-4813 від 27.04.2025 р., в розмірі 16 088,00 гривень. Зазначає, що згідно наданих документів [PERSON] строк проходження військової служби обчислюється з 31.03.2025 року. У зв`язку з вищевказаним, Товариством були здійснені коригування в частині списання процентів у сумі 47 864,00 грн., що відображається в розрахунку заборгованості станом на 10.02.2026 року. У зв`язку з вищенаведеним, вважають за необхідне зменшити свої позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить розглянути справу без участі представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. 23.02.2026 р. від відповідачки надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу у її відсутності, після ухвалення рішення суду зобов`язується добровільно виконати його у встановлений законом строк. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27.04.2025 р. між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1546-4813. Згідно з умовами даного договору відповідач отримала кредит в сумі 14400,00 грн., зобов`язавшись повернути його, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом. Комісія за видачу кредиту становить 15 % від суми виданого кредиту. Кредит надається строком на 365 днів, дата повернення кредиту 26.04.2026 р. (а.с. 11-31). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі. Відповідно до п. 4.6 договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. У п. 13 договору «Реквізити сторін» зазначено номер особистого електронного платіжного засобу позичальника [NUMBER] . 28.05.2025 р. між сторонами підписано додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1546-4813, за умовами якої кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 5600,00 грн. (а.с. 32-34) Згідно п. 3 Додаткової угоди після укладення додаткової угоди та отримання позичальником додаткових грошових коштів у кредит: сума неповернутого кредиту становить 20000,00 грн., кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 365 календарних днів. Також [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором додаток до Додаткової угоди Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (а.с. 34 зворот 35). ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконано свої зобов`язання за договором та додатковою угодою та перераховано на картку № [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником та вказано в кредитному договорі, 27.04.2025 р. кредитні кошти в сумі 14400,00 грн., транзакція у системі «Easy Pay» № 1597365633 та 02.01.2024 р. кредитні кошти в сумі 5600,00 грн., транзакція у системі «Easy Pay» № 1614097979, що підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту та інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 17605 від 12.11.2025 р. (а.с. 36, 37-40). Доказів того, що банківська картка з відповідним номером [PERSON] не належить, матеріали справи не містять. Отже, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 20000,00 грн. Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживчий кредит»). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Особливості укладання кредитного договору та договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). За змістом ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії № 1546-4813 від 27.04.2025 р., додаткова угода від 28.05.2025 р. між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладені у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису (за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора А2903 та А7502). Таким чином, кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даного правочину. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що вона не використовувала одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, своєчасно кредитні кошти та відсотки товариству не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1546-4813 від 27.04.2025 р. [PERSON] станом на 10.11.2025 р. має заборгованість в розмірі 63952,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 20000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 33400,00 грн., сума заборгованості за відсотками за ст. 625 ЦК України 9712,00 грн., залишок комісій 840 грн. (а.с. 41-43). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 22.03.2025 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Згідно довідки № 210 від 13.01.2026 р. [PERSON] перебуває на військовій службі та працює у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 31.03.2025 р. по теперішній час. Законом України від 11.04.2024 №3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в такій редакції: «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Вказані зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули чинності 18.05.2024 р. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] є дружиною військовослужбовця, то з огляду на положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проценти за користування кредитом за кредитним договором № 1546-4813 від 27.04.2025 р. нараховуватися не повинні. 12.02.2026 р. позивачем проведено перерахунок суми заборгованості та подано заяву про зменшення позовних вимог. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором 1546-4813 від 27.04.2025 р. станом на 10.02.2026 р. [PERSON] має заборгованість в сумі 16088,00 грн. (а.с. 95-98). Суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком заборгованості, виходячи з наступного. Позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 20000,00 грн. Відповідно до п. 4.11 Договору про відкриття кредитної лінії № 1546-4813 від 27.04.2025 р. комісія за видачу кредиту становить 15 % від суми виданого кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2026 р. (в редакції станови на час укладення кредитного договору) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Оскільки підписуючи кредитний договір № 1546-4813 від 27.04.2025 р. сторони досягли згоди щодо умов, зокрема про нарахування комісії за надання кредиту, тому нарахування 3000,00 грн. комісії за надання кредиту є правомірним. Таким чином загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 1546-4813 від 27.04.2025 р. складає 23000,00 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 27.05.2025 р. відповідачкою було здійснено частково погашення кредитної заборгованості в розмірі 6912,00 грн., тому станом на 10.11.2025 р. загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1546-4813 від 27.04.2025 р. у розмірі 16088,00 грн. (23000,00 грн. 6912,00 грн.). Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договір, укладений між позивачем та відповідачем у встановленому порядку недійсним не визнаний, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину. У цій справі позичальник не довела належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за кредитним договором № 1546-4813 від 27.04.2025 р. у розмірі 16088,00 грн. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у сумі 2662,40 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 207, 517, 526, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved