Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Креховецька Н.М. звернувшись 18.09.2025 в Долинський районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, просить ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] у зв`язку з лікуванням та оплатою закладу дошкільної освіти у розмірі 51 137 (п`ятдесят одну тисячу сто тридцять сім) гривень 30 (тридцять) копійок; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 05.10.2015 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухваленим 05.08.2025 у цивільній справі №343/1062/25 шлюб між сторонами розірваний. В шлюбі у позивачки з відповідачем народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторін припинені дуже давно, у зв`язку із чим позивачка у квітні 2023 року звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дочки, оскільки дитина проживає разом із матір?ю - [PERSON] за адресою в Україні: [ADDRESS] , однак фактично дитина проживає з матір?ю у Чеській Республіці, що відомо та погоджено з відповідачем. Жодного спору щодо визначення місця проживання дитини між сторонами не виникало. Відповідач проживає також на території Чеської Республіки, однак окремо від позивачки та дочки. Відповідач працевлаштований та має змогу додатково допомагати дитині, однак нехтує цим та не реагує на неодноразові прохання матері дитини надати додаткові кошти на утримання дитини. Відповідно до резолютивної частини рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухваленого 29.05.2025 у цивільній справі № 343/800/23 забезпечено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону; стягнення аліментів розпочати з 03 квітня 2023 року та проводити до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] повноліття. [PERSON] не погодившись із цим рішенням суду, подала апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду й станом на сьогодні справа знаходиться на розгляді в апеляційній інстанції. З квітня 2023 року по сьогодні, відповідач не сплачує жодної гривні на утримання малолітньої дочки - [PERSON] ні аліментів, ні більше того додаткових витрат на її утримання. Отже, на утриманню [PERSON] перебуває дочка та вона. Її матеріальний стан значно погіршився у зв`язку із витратами, які вона змушена нести самостійно, без допомоги відповідача, на утримання малолітньої дочки. Відтак, у зв`язку зі стоматологічними захворюваннями дитина - [PERSON] , [INFO] потребувала дороговартісного стоматологічного втручання, УЗД-обстеження та з метою розвитку відвідування садочка на території Чеської Республіки, яке оплатила позивачка, однак без допомоги відповідача, їй складно забезпечити належне утримання дитини, тому вона змушена звернутися із цим позовом до суду. Загальна вартість понесених позивачкою додаткових витрат на утримання дитини становить 102274,60 грн, які складаються із 21550,00 грн (лікування) та 40770 чеських крон (відвідування садочка), що по еквіваленту до гривні за офіційним курсом гривні до чеської крони станом на 14.09.2025 за курсом НБУ (1 грн = 1,98) складає 80724,60грн. Вартість понесених витрат: 1) на стоматологічні послуги та лікування, надані [PERSON] у сумі 21550,00 грн підтверджується: актом виконаних робіт від 31.07.2023, виданого на ім?я [PERSON] стоматологією [PERSON] на суму 900,00 грн, виданим 08.08.2023; актом виконаних робіт від 04.08.2023, виданого на ім`я [PERSON] стоматологією [PERSON] на суму 900,00 грн, виданим 08.08.2023 та фіскальним чеком на суму 1 800 грн від 04.08.2023; актом виконаних робіт від 22.08.2023, виданим 22.08.2023 на ім?я [PERSON] стоматологією [PERSON] та фіскальним чеком до цього акта на суму 1050 грн; актом виконаних робіт від 31.07.2024, виданого на ім`я [PERSON] стоматологією [PERSON] на суму 4500,00 грн, фіскальним чеком до цього ж акту на рахунок ФОП [PERSON] від 31.07.2024 на суму 4500,00 грн; актом виконаних робіт від 02.08.2024, виданого на ім`я [PERSON] стоматологією [PERSON] на суму 1900,00грн, фіскальним чеком до цього ж акту на рахунок ФОП [PERSON] від 02.08.2024 на суму 1 900,00 грн; актом виконаних робіт від 07.01.2025, виданого на ім`я [PERSON] стоматологією [PERSON] на суму 2400,00 грн, фіскальним чеком до цього ж акту на рахунок ФОП [PERSON] від 07.01.2025 на суму 2400 грн 00 коп; актом виконаних робіт від 08.01.2025, виданого на ім`я [PERSON] стоматологією [PERSON] на суму 1600,00 грн, фіскальним чеком до цього ж акту на рахунок ФОП [PERSON] від 08.01.2025 на суму 1600,00 грн; актом виконаних робіт від 09.01.2025, виданого на ім`я [PERSON] стоматологією [PERSON] на суму 1500,00 грн, фіскальним чеком до цього ж акту на рахунок ФОП [PERSON] від 09.01.2025 на суму 1500,00грн; актом виконаних робіт від 08.07.2025, виданого на ім`я [PERSON] стоматологією [PERSON] на суму 2400, 00 грн, фіскальним чеком до цього ж акту на рахунок ФОП [PERSON] від 08.07.2025 на суму 2400,00 грн; висновком про проведення [PERSON] ультразвукової діагностики 07.08.2024 та фіскальним чеком на суму 4400 грн від 07.08.2024; 2) на відвідування дошкільного закладу освіти у Чеській Республіці, надані [PERSON] у розмірі 40770 чеських крон підтверджується: рішенням про прийняття [PERSON] , законним представником якої є [PERSON] до дитячого садка Брандис над Лабем-Стара Болеслав від 31.05.2023; випискою транзакцій з поточного рахунку 1278228012/3030 Ейр Банк на загальну суму 6340 чеських крон (02.11.2023 - 650 чеських крон; 02.11.2023 - 1130 чеських крон; 23.10.2023 - 650 чеських крон; 23.10.2023 - 1130 чеських крон; 03.10.2023 - 650 чеських крон; 03.10.2023 - 1000 чеських крон; 23.10.2023 - 1130 чеських крон) оплати за дитячий садочок Брандис над [PERSON] , який відвідувала дочка позивачки та відповідача - Емма; випискою за операціями по рахунку: поточний рахунок 1278228012/3030 Ейр Банк на загальну суму 20500 чеських крон (18.06.24 - 1130 чеських крон; 18.06.24 - 650 чеських крон; 20.05.24 - 1130 чеських крон; 20.05.24 - 650 чеських крон; 10.04.24 - 1700 чеських крон 05.04.24 - 1130 чеських крон; 05.04.24 - 650 чеських крон; 21.03.24 - 1130 чеських крон; 21.03.24 - 650 чеських крон; 29.02.24 - 650 чеських крон; 29.02.24 - 1130 чеських крон; 29.01.24 - 650 чеських крон; 29.01.2024 - 1130 чеських крон; 19.12.23 - 1130 чеських крон; 19.12.23 - 650 чеських крон; 02.11.23 - 650 чеських крон; 02.11.23 - 1130 чеських крон; 23.10.23 - 650 чеських крон, 23.10.23 - 1130 чеських крон; 03.10.23 - 650 чеських крон; 03.10.23 - 1000 чеських крон; 03.10.23 - 1130 чеських крон) оплати за дитячий садочок Брандис над Лабем, який відвідувала дочка позивачки та відповідача - Емма; випискою транзакцій з рахунку поточний рахунок 1278228012/3030 Ейр Банк на загальну суму 13930 чеських крон (09.06.2025 - 1130 чеських крон; 02.05.2025 - 1130 чеських крон; 03.04.2025 - 1130 чеських крон; 31.03.2025 - 1130 чеських крон; 03.03.2025 - 1130 чеських крон; 05.02.2025 - 1130 чеських крон; 13.01.2025 - 1130 чеських крон; 03.12.2024 - 1130 чеських крон; 04.11.2024 - 1130 чеських крон; 02.10.2024 - 1130 чеських крон; 02.09.2024 - 1500 чеських крон; 02.09.2024 -1130 чеських крон) оплати за дитячий садочок [PERSON] над [PERSON] , який відвідувала дочка позивачки та відповідача - [PERSON] . Отже, загальна вартість понесених Позивачкою додаткових витрат на утримання малолітньої дитини становить 102 274, 60 гривень, а тому вона вважає, що з відповідача на її користь повинна бути стягнута половина додаткових витрат на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 51137, 30 грн та вирішити питання судових витрат. Позивачка постійно піклується про їх спільну дочку із відповідачем, оплачує повністю додаткові витрати на лікування дитини, проведення планових щеплень, лікування зубів у стоматолога та оплатила відвідування дочкою садочку на території Чеської Республіки. Оплата дитячого садка здійснювалася із банківського рахунку батька позивачки - [PERSON] , тобто дідуся дитини, з огляду на те, що позивачка не мала й не має відкритого рахунку у Чеській Республіці. Однак така обставина не звільняє відповідача від обов?язку брати участь у додаткових витратах на дитину, оскільки вони фактично понесені [PERSON] в інтересах дитини, а їх перерахування з рахунку свого батька є просто формальністю, оригінали усіх фінансових документів про оплату садочка, що є документальним підтвердженням знаходяться у [PERSON] . Відповідач працює офіційно на території Чеської Республіки отримує щомісячно стабільний, високий дохід, має у власності два транспортні засоби, один із яких знаходиться на території Чеської Республіки, а інший в Україні та земельну ділянку на території України. Крім дочки [PERSON] , [PERSON] не має більше утриманців (а.с.1-12). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2025 цивільна справа № 343/1826/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.76). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/1826/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини. Призначено підготовче судове засідання. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.78). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Семків М.Н., 24.10.2025, через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що звертаючись з позовом до суду позивачка зазначила, що у зв`язку зі стоматологічними захворюваннями дитина - [PERSON] , [INFO] потребувала дороговартісного стоматологічного втручання, УЗД - обстеження та з метою розвитку відвідування садочка на території Чеської Республіки, яке оплатила позивачка, однак без допомоги відповідача, їй складно забезпечити належне утримання дитини, тому вона змушена звернутися із цим позовом до суду. Отже, загальна вартість понесених позивачкою додаткових витрат на утримання дитини становить 102274,60 грн. Так, до витрат понесених позивачкою зазначено, що 21550,00 грн (лікування) та 40770 чеських крон (відвідування садочка), що по еквіваленту до гривні за офіційним курсом гривні до чеської крони станом на 14.09.2025 за курсом НБУ (1 грн= 1,98) складає 80 724,60 грн. Вартість понесених витрат: 1) на стоматологічні послуги та лікування, надані [PERSON] у сумі 21550,00 грн підтверджується відповідними доказами. В цій частині, відповідачем визнаються понесені витрати та з врахуванням рівності сторін у понесені витрат, вважають, що позов підлягає до задоволенні в сумі 10775 грн. Щодо витрат на відвідування дошкільного закладу освіти у Чеській Республіці, надані [PERSON] у розмірі 40770 чеських крон, що по еквіваленту до гривні за офіційним курсом гривні до чеської крони станом на 14.09.2025 за курсом НБУ (1 грн = 1,98) складає 80724, 60 грн, слід зазначити наступне: В цій частині позов не підлягає до задоволення в зв`язку з тим, що на відміну від регулярних аліментів, додаткові витрати покривають специфічні потреби дитини в особливих обставинах. Додаткові витрати не є коштами, спрямованими на утримання дитини, і сплачуються лише у зв`язку із настанням в житті дитини особливих обставин. Вони індивідуальні й покривають специфічні потреби. Навчання в дошкільному закладі освіти не відноситься до додаткових витрат, оскільки такі витрати зазвичай покриваються основною сумою, а додаткові витрати стосуються особливих потреб дитини (лікування, оздоровлення тощо), а не базового навчання (а.с.111-113). Представник позивачки [PERSON] - адвокат Креховецька Н.М. скористалася своїм правом та подала відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що ознайомившись із відзивом на позовну заяву, вважають його таким, що не підлягає розгляду судом, а також не спростовую позовні вимоги та обставини справи, зазначені у мотивувальній частині позову, виходячи з наступного: Дошкільний заклад на території Чеської Республіки було обрано та погоджено з відповідачем, чого він як і самого проживання дитини на території Чеської Республіки не заперечив. Однак, представник відповідача вважає, що позивачка повинна була віддати дитину в дошкільний заклад в Україні й це в той час, коли в Україні воєнний стан і є небезпека для життя та здоров`я дитини, оскільки ракети та дрони літали й літають по всій території України (включно з місцем проживання позивачки та її дочки на території України). Проте, сам відповідач бажає проживати у мирній Чеській Республіці, хоча на думку позивачки повинен виконувати свій громадянський обов`язок відповідно до Конституції України та нести службу в лавах ЗСУ, а не відправляти свою рідну дитину у небезпечне середовище. Відповідно, надалі за текстом відзиву вбачається наступне (абзац 3 сторінки 5): «Навчання в дошкільному закладі освіти не відноситься до додаткових витрат.» З такими твердженнями представника відповідача не погоджуються повністю та вважають їх голослівними з огляду на те, що саме внаслідок повномасштабного збройного вторгнення російської федерації на територію України, позивачка була вимушена виїхати разом із дитиною до Чеської Республіки, що й не заперечується самим відповідачем. А, відтак, переїзд відбувся не з особистих міркувань позивачки, а з метою забезпечення безпеки дитини та створення належних умов для її розвитку. У зв`язку з цим виникла необхідність у відвідуванні дитиною дошкільного навчального закладу, що потребував щомісячної оплати, про що свідчать надані підтверджуючі фінансові документи, які наявні у матеріалах справи. Відтак, батько дитини був обізнаний про переїзд та не заперечував проти проживання дитини за межами України, що фактично свідчить про його згоду із зазначеними обставинами. Витрати на оплату дитячого садка в Чеській Республіці є додатковими витратами, викликаними особливими обставинами, передбаченими статтею 185 Сімейного кодексу України, оскільки вони безпосередньо пов`язані із забезпеченням належного розвитку та догляду за дитиною в умовах вимушеного переміщення та метою отримання на території Чеської Республіки тимчасового захисту. Отже, переїзд дитини сторін до Чеської Республіки та відвідування дошкільного навчального закладу зумовлений особливими обставинами - повномасштабним вторгненням рф до України, введенням воєнного стану, а відповідно небезпекою та потребою в тимчасовому захисті на території Чеської Республіки, що було погоджено з відповідачем і він це підтверджує у відзиві, а тому ці витрати слід віднести до додаткових витрат на утримання дитини, а не до витрат, які повинні бути сплачені за рахунок аліментів. Крім того, аліменти в сумі 5000,00 гривень ,за які так кровно боровся усіма можливими методами відповідач не покривають і близько частини щомісячних витрат на утримання дитини, оскільки вона потребувала за спірний період їжі, напоїв, одягу, ліків, іграшок, розваг та іншого й перекрити ще витрати на дошкільний навчальний заклад абсолютно нереально. До того ж відповідач по сьогодні не заплатив жодної гривні на утримання дитини з дня звернення позивачки до суду із заявою про стягнення аліментів. Тож, цілком справедливим є віднесення витрат, понесених позивачкою на дошкільний навчальний заклад на території Чеської Республіки до додаткових витрат на утримання дитини, як таких що зумовлені особливими обставинами й відповідач був обізнаний про них та не заперечував. Посилання відповідача на необхідність утримання свого батька не ґрунтуються на належних і допустимих доказах з огляду на наступне: Надана відповідачем копія трудової книжки серії [NUMBER] , що належить [PERSON] , [INFO] , лише свідчить про звільнення останнього з роботи у 2008 році та не містить жодних відомостей про його теперішній матеріальний або соціальний стан. Крім того, до матеріалів справи долучено виключно паперову форму трудової книжки батька відповідача, хоча в Україні вже тривалий час запроваджено електронні трудові книжки, у зв`язку з чим відсутність записів у паперовій формі не може свідчити про відсутність у особи роботи чи іншого доходу. При цьому позивачці відомо, що батько відповідача працює на хлібозаводі в м.Болехів понад п`ять років та є працездатною особою віком 56 років, і жодних доказів протилежного відповідач суду не надав. Крім того, зі слів позивачки, батько відповідача проживає спільно з дружиною та братом відповідача, який є працездатним та фактично перебуває на території України. Також відомо, що мати відповідача працює у Гошівській гімназії Долинської міської ради Івано-Франківської області у їдальні, а брат відповідача працює у НГВУ «Долинанафтогаз». За таких обставин твердження відповідача про необхідність утримання батьків чи про наявність інших утриманців є безпідставними, оскільки жодних належних і допустимих доказів на підтвердження цього суду не подано. Таким чином, наведені відповідачем обставини не свідчать про погіршення його матеріального становища або про наявність обов`язку утримувати інших осіб і не можуть бути враховані як підстава для зменшення його участі у додаткових витратах на дитину. Посилаючись на такі обставини відповідач, на думку позивачки, намагається частково ухилитися від свого батьківського обов`язку щодо надання на утримання дитини додаткових витрат. Отже, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідач працює за кордоном, має високу платоспроможність, не має інших утриманців. Дитина ж має право на належний рівень утримання від обох батьків. Вважають, що наявні усі правові підстави для задоволення позову про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини (а.с.136-139). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Семків М.Н., 05.11.2025, через систему «Електронний суд», подав заперечення на відповідь на відзив до позовної заяви в якому зазначив, що у відповіді на відзив до позову представник зазначила, що [PERSON] схвалив дві речі, а саме виїзд закордон малолітньої дитини та відвідування платного дошкільного закладу. Жодних доказів позивач щодо зазначених обставин не надала. [PERSON] зазначеного дозволу не надавав, а позивач доказів схвалення до матеріалів справи не долучила. Так, позивачка щонайменше до 08.01.2025 знаходилась в Україні. Дозволу у відповідача на перетин кордону з малолітньою дитиною в 2025 році не отримувала, а в матеріалах справи відсутній такий дозвіл. Аналогічно це стосується і питання відвідування дошкільного закладу. [PERSON] згоди на це не надавав, а в матеріалах справи відсутній докази такої згоди. Щодо посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду, висвітленої у постанові від 08.12.2021, прийнятої по справі № 607/12170/20, то зазначена постанова суду стосувалась оплати за відвідування дитиною приватного дитячого садка, оскільки необхідність відвідування саме приватного дошкільного навчального закладу викликана особливими обставинами - хворобами. Підставами для застосування висновку зазначеного у даній постанові, є особливі обставини-хвороба дитини та відвідування спеціального приватного дитячого садка, для дітей з певними захворюваннями. Спільна дитина не має хвороби, яка потребує відвідування спеціального дошкільного закладу тим більше за кордоном, а сам дошкільний заклад в Чехії не є спеціалізованим, тобто для дітей з певними вадами здоров`я або хворобами. Рішення про перебування спільної дитини у дошкільному закладі на території Чехії прийнято одноосібно позивачкою та не пов`язано зі станом здоров`я дитини. Представником позивачки по справі долучено обстеження УЗД лікарем [PERSON] , неповнолітньої [PERSON] , 2018 р.н. Згідно до заключення УЗД від 07.08.2024 зазначено, що здоров`я малолітньої [PERSON] «Без паталогічних змін». Проведення обстеження 07 липня 2024 року, заперечує перебування [PERSON] в дошкільному закладі в Чехії. Навчання в дошкільному закладі освіти не відноситься до додаткових витрат, оскільки такі витрати зазвичай покриваються основною сумою, а додаткові витрати стосуються особливих потреб дитини (лікування, оздоровлення тощо), а не базового навчання. Крім цього, перебування в дошкільному закладі закордоном здійснюється за вибором самої позивачки, та не перешкоджає їй передати малолітню дитину в дошкільний заклад в Україні (а.с.143-145). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2025 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.153). Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилися хоч про дату, час та місце слухання справи повідомлялися у встановленому Законом порядку. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Креховецька Н.М. (ордер серії АТ №1107193 а.с.72) в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити, зіславшись на викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив обставини. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Семків М.Н. (копія ордеру серії АТ №1087771 а.с.91) в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, позовні вимоги визнав частково, зазначив , що позовні вимоги в частині стягнення витрат на стоматологічні послуги та лікування, надані [PERSON] у сумі 21550,00 грн відповідачем визнаються та з врахуванням рівності сторін у понесені витрат , вважають, що позов підлягає до задоволення в сумі 10775 грн. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на відвідування дошкільного закладу освіти у Чеській Республіці, надані [PERSON] у розмірі 40770 чеських крон, що по еквіваленту до гривні за офіційним курсом гривні до чеської крони станом на 14.09.2025 за курсом НБУ (1 грн = 1,98) складає 80724,60 грн, просив відмовити з тих підстав, що навчання в дошкільному закладі освіти не відноситься до додаткових витрат оскільки такі витрати зазвичай покриваються основною сумою, а додаткові витрати стосуються особливих потреб дитини (лікування, оздоровлення тощо), а не базового навчання. Cуд, вислухавши пояснення учасників процесу, які з`явилися в судові засідання, вивчивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: У ч.ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини закріплено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до їх повноліття. Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аналіз норми ч. 1 ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц). Відповідно до положень ч.2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У постанові ВС від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16-ц, викладено правову позицію згідно до якої Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.10.2018, [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 318. Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2025 року в справі №343/800/23, яке залишене без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09.10.2025, ухвалено: проводити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону. Стягнення аліментів розпочати з 03 квітня 2023 року і проводити до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Стягнути з [PERSON] на користь держави 729 (сімсот двадцять дев`ять) гривень 64 копійки судового збору. В мотивувальній частині рішення зазначено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 15), позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно із трудовим договором від 20.09.2022 (т. 1 а.с. 18), відповідач [PERSON] працював з 21.01.2019 зварником у ТОВ "SP Drazice" (Чехія) та отримував регулярний дохід (т. 1 а.с. 223-229). Відповідач [PERSON] є власником двох транспортних засобів (т. 1 а.с. 230, т. 2 а.п. 20) та земельної ділянки (т. 2 а.с. 19). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання малолітньої дочки. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею. Відповідач [PERSON] повинен брати участь в забезпеченні дочки всім необхідним, однак не робить цього, тому позивачка просить стягувати з нього аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини, визначивши їх у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та приходить переконання, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід щомісячно стягувати аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5 000 грн (а.с.181-191). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час розгляду даної справи, судом встановлено, що у зв`язку зі стоматологічними захворюваннями дитина - [PERSON] , [INFO] потребувала дороговартісного стоматологічного втручання, УЗД-обстеження . У зв`язку з захворюваннями дитини [PERSON] , [INFO] , позивачка понесла додаткові витрати на дитину, які пов`язані з стоматологічними послугами та лікуванням. На підтвердження понесених додаткових витрат на лікування дочки [PERSON] , стороною позивачки долучено копії актів виконаних робіт (а.с.22-42) та копії товарних чеків (а.с.27,29,30,32,33,35,36,38,40,41) на загальну суму 21550,00 грн. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що дані витрати понесені позивачкою можна вважати додатковими, оскільки такі витрати викликані особливими обставинами, є обов`язковими, а не добровільним волевиявленням матері, остання надала докази, про необхідність таких витрат на лікування. За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину, те що відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надано, як і не надано суду доказів перебування на його утриманні інших осіб, тому суд вважає, що він має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на неповнолітню дочку. Разом з тим, враховуючи принцип рівності прав й обов`язків батьків, визначений ст.141 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач має нести половину додаткових витрат [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , отже, до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають 10775,00 гривень (21550,00 грн/2), що становить половину від суми додаткових витрат, що пов`язані із лікуванням малолітньої доньки сторін по справі [PERSON] , які доведені позивачкою, та визнаються відповідачем, а тому позовні вимоги в цій частині позову підлягають до задоволення . Щодо додаткових витрат на відвідування дитиною дошкільного закладу освіти у Чеській Республіці, суд дійшов до наступного висновку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). Згідно зі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховним Судом в ухвалі від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) викладено позицію про те, що аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 369/11745/16-ц Верховним судом зауважено, що встановивши, що витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка не викликані особливими обставинами, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] додаткові витрати на утримання малолітньої дочки , які обумовлені оплатою за відвідування дочкою дошкільного закладу освіти Брандис над Лабем-Стара Болеслав у Чеській Республіці в розмірі половини від понесених витрат, тобто у сумі 40362,30 грн. Однак суд вважає за необхідне вказати на те, що відвідування дитиною приватного дитячого садочка не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, а тому такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Також слід зазначити, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини у вказаному дошкільному закладі при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти України, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо дошкільного навчання дочки. Навчальний заклад було обрано позивачкою на власний розсуд, без погодження із відповідачем, оскільки, протилежного суду наведено не було. Доводи сторони позивачки про те, що дошкільний заклад на території Чеської Республіки було обрано та погоджено з відповідачем, чого він як і самого проживання дитини на території Чеської Республіки не заперечив, що фактично свідчить про його згоду щодо понесення додаткових витрат (відвідування дитячого садка), оцінюються судом критично, позаяк спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідач зазначав про свою незгоду з такими додатковими витратами у поданих до суду відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини у зв`язку з оплатою закладу дошкільної освіти (відвідування дитячого садка). Щодо клопотання представника позивачки про перегляд відео- та звукозаписів долучених нею до матеріалів справи. Суд під час розгляду справи розглянув клопотання представника позивачки про перегляд у судовому засіданні відео- та звукозаписів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, отримані у передбаченому законом порядку. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ст. 78 ЦПК України передбачає, що суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Частинами 1-2 ст. 79 ЦПК України визначено, що доказ є допустимим, якщо він отриманий у спосіб, що не суперечить закону та дозволяє суду перевірити його достовірність і належність. Подані представником позивачки відео- та звукозаписи не містять відомостей про осіб, які здійснювали їх фіксацію, не містять інформації про час, місце та умови створення записів, а також не підтверджують технічні характеристики носіїв, цілісність записів та відсутність їх монтажу або іншого втручання. Крім того, не надано доказів законності способу отримання зазначених матеріалів. Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості перевірити походження, достовірність та належність зазначених матеріалів, що виключає можливість їх визнання допустимими доказами у розумінні ст. 78-79 ЦПК України та робить неможливим їх дослідження у судовому засіданні. З огляду на викладене, суд протокольно відхилив клопотання представника позивачки про перегляд відео- та звукозаписів як таке, що ґрунтується на недопустимих доказах, а зазначені матеріали судом не досліджувалися та не беруться до уваги при ухваленні рішення. Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне: Згідно з ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 21,07% з розрахунку: 10775 грн 00 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 51137 грн 30 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 21,07% (відсоток задоволених позовних вимог). Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача в дохід держави складає 280.48 грн з розрахунку: 1331.20 грн (сума судового збору) х 21,07% (відсоток задоволених позовних вимог). У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.ст. 180, 185 СК України,

Outcome: approved