Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 17285,50 грн. Позовна заява обґрунтовується тим, що 21 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1БАНК») та [PERSON] уклали договір позики № 73535177, за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 9500 грн., а позичальник зобов`язався повернути їх, а також сплатити проценти від суми позики та комісію. ТОВ «1БАНК» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання по поверненню позики, сплати процентів і комісії належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 17285,50 грн., з яких: 9500 грн. основний борг, 1900 грн. проценти, 4617 грн. проценти за понадстрокове користування позикою, 1268,50 грн. комісія. 14 червня 2021 року між ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно з яким право вимоги за договором № 73535177 перейшло до позивача. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідач [PERSON] , якому двічі у встановленому порядку надсилався виклик до суду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику [PERSON] у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання (ч. 10 ст. 130 ЦПК). Процесуальні дії у справі 12 січня 2026 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 5 лютого 2026 року відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою відповідача. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 21 серпня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» та [PERSON] (підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 44011) уклали договір позики № 73535177 (далі Договір) за умовами якого позикодавець надав позичальнику у власність грошові кошти (позику) в розмірі 9000 грн. (п. 2.1 Договору) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу ( [NUMBER] ), на строк 20 днів (п. 2.2 Договору) зі сплатою процентів 0,15% (п. 2.3 Договору) та комісії 15% від суми наданої позики (що у грошовому виразі складає 1350 грн.) (п. 2.4 Договору), а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів, сплатити проценти від суми позики та комісію за надання позики (арк. спр. 6-9). Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. Комісія за надання позики нараховується одноразово в дату надання позики (п. 4 Договору). Орієнтовна загальна вартість позики становить 10620 грн. (п. 2.4 Договору). За змістом п. 18 Договору, якщо сума позики перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною), за ставкою, визначеною у п. 2 договору (2,70%) за кожен день такого користування. Позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором позикодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за Договором (п. 5.5 Договору). Реквізити договору містять інформацію про його підписання відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором 44011) та достатні дані щодо особи [PERSON] , зокрема номер паспорта, дату та орган його видачі, адресу проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, електронну адресу, номер телефону та номер особистого електронного платіжного засобу ( [NUMBER] ). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, проценти за користування кредитом, дату видачі кредиту, дати платежів, кількість днів у розрахунковому періоді (арк. спр. 9 на звороті-10). Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 24 січня 2025 року в [PERSON] має місце заборгованість за договором позики № 73535177 в розмірі 17285,50 грн., з яких: 9500 грн. основний борг, 1900 грн. проценти, 4617 грн. проценти за понадстрокове користування позикою, 1268,50 грн. комісія. Крім того, з цього розрахунку слідує, що 22 серпня 2024 року відповідачу додатково видано 500 грн. позики, а 7 вересня 2024 року ним сплачено 1628,50 грн. процентів та 81,50 грн. комісії (арк. спр. 23-26). Копіями договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21, укладеного між ТОВ «1 БАНК» і ТОВ «ФК «ЄАПБ», додаткових угод від 28 липня 2021 року № 2, 13 червня 2022 року № 7 та від 24 січня 2025 року № 47, підтверджено, що ТОВ «1 БАНК» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до [PERSON] за договором позики від 21 серпня 2024 року № 73535177 (арк. спр. 13-20). Згідно платіжної інструкції від 28 січня 2025 року № 635 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило на користь ТОВ «1БАНК» кошти згідно договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 (арк. спр. 21). Відповідно до реєстру боржників від 24 січня 2025 року № 42 до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 від ТОВ «1БАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 73535177 на загальну суму 17285,50 грн. (арк. спр. 22). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики від 21 серпня 2024 року № 73535177, який укладений між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що відповідач [PERSON] та ТОВ «1БАНК» уклали договір позики від 21 серпня 2024 року № 73535177 в електронній формі, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору ТОВ «1БАНК» надало відповідачу кошти в загальному розмірі 9500 грн. на строк 20 днів, а останній зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними та комісію за надання позики, розмір яких визначений договором. У підписаному відповідачем договорі позики від 21 серпня 2024 року № 73535177 визначена сума позики, процентна ставка, комісія за надання позики, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору позики. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Позивач «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики від 21 серпня 2024 року № 73535177, укладеним між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув позику, не сплатив проценти та комісію, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики від 21 серпня 2024 року № 73535177 у загальному розмірі 17285,50 грн., з яких: 9500 грн. основний борг, 6517 грн. проценти, 1268,50 грн. комісія. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 21 серпня 2024 року № 73535177 у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved