Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2023 року до суду надійшла вищевказана позовна заява Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої діями працівника. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] з 05.01.1999 зарахована на посаду бухгалтера 1-ї категорії факультету права Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». 01 жовтня 2008 року з відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира. Наказом № 4-323 від 02.10.2008 на [PERSON] покладено виконання обов`язків касира з повною матеріальною відповідальністю з 01.10.2008. Наказом № 1628Л від 22.06.2011 відповідача переведено на посаду економіста 1 категорії факультету соціології і права. Згідно посадової інструкції до завдань та обов`язків відповідача входило, зокрема, проведення нарахування за навчання та відображення в бухгалтерському обліку; виконання необхідних робіт, пов`язаних з розрахунками студентів - контрактників за навчання і контролем за правильністю здійснення розрахункових операцій; на основі прибуткових документів ведення касової книги, звіряння фактичної наявності грошових сум з книжковим залишком. Згідно розпоряджень ректора НТУУ «КПІ» від 16.05.2013 та від 22.05.2013 проведено перевірку окремих питань по веденню бухгалтерського обліку на факультеті соціології і права, якою виявлено ряд порушень при веденні бухгалтерського обліку, встановлено, що кошти за навчання від студентів-контрактників не були оприбутковані через касу факультету, відсутні відповідні записи у касовій книзі, кошти не вносились на банківській рахунок позивача, також виявлено, що на банківській рахунок позивача не внесені кошти сплачені студентами-контрактниками в сумі 433 665,00 грн. У подальшому виявлено, що на банківській рахунок позивача не внесені кошти сплачені студентами-контрактниками в сумі 618 152,00 грн. Відповідно до актів перевірок, кошти за навчання від студентів - контрактників приймались саме відповідачем [PERSON] , яка отримувала від студентів-контрактників факультету грошові кошти, які вносились в якості оплати за навчання, отримані кошти до каси факультету відповідачем не вносились, не відображались як надходження в касовій книзі, журналі реєстрації прибуткових ордерів, не вносились на банківські рахунки позивача. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] НТУУ «КПІ» спричинено матеріальну шкоду у розмірі 618 152,00 грн. За вищевказаним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12013110090006998 від 30.05.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.02.2023 у справі № 760/16517/15-к [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1, ч. З ст. 191 КК України та закрито кримінальне провадження щодо неї у зв`язку із закінченням строків давності, цивільний позов залишено без розгляду. У зазначеній ухвалі суд встановив, що відповідач, працюючи на посаді бухгалтера 1 категорії та економіста факультету соціології та права Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут», як матеріально відповідальна особа, з корисливих мотивів, у період часу з 12.08.2011 по 04.02.2013, за місцем роботи, за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 37, привласнила грошові кошти позивача, отримані у готівковій формі відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів від студентів, які не надійшли на балансовий рахунок позивача, в загальній сумі 59 779 гривень, тобто вчинила 11 епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України. Посилаючись на вищевикладене, а також те, що відповідач своїми умисними діями спричинила позивачу матеріальну шкоду, Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 618 152 гривень. Заперечення відповідача 29 квітня 2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Усенка І.В. надійшов відзив на позовну заяву НТУУ «КПІ», в якому позовні вимоги відповідач визнала частково. В обґрунтування заперечень посилалася на те, що у кримінальному провадженні у справі № 760/16517/15-к проводилася судово-економічна експертиза, згідно висновку якої за період 2011-2013 років документально підтверджується нестача грошових коштів у сумі 59 779 гривень. Крім того, у 2013 році відповідач [PERSON] на виконання розпорядження № 12 від 18.04.2013 НТУ «Київський політехнічний інститут» внесла у касу учбового закладу у рахунок погашення недостачі 12 000 гривень. Представник позивача у судовому засіданні у справі № 760/16517/15-к підтвердив факт зарахування вищевказаної суми коштів. З огляду на викладе, відповідач визнає суму матеріальної шкоди у розмірі 47 779 гривень (59 779-12 000), у задоволенні решти позовних вимог відповідач просила відмовити. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. від 29 грудня 2023 року матеріали даної цивільної справи передано на розгляд за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчака І.М. від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 05.08.2025 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2025 вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Петришин Н.М. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 15 жовтня 2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні представник Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» Казьмірова І.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що сума 12 000 гривень врахована в обвинувальному акті, також включена в позов, ця сума сплачена відповідачем. Представник відповідача [PERSON] адвокат Усенко І.В. у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 47 779 гривень, позовні вимоги просив задовольнити частково. Обставини справи, що встановлені судом Згідно копії Витягу з наказу № 39Л від 13 січня 1999 року, [PERSON] з 05.01.1999 зарахована на посаду бухгалтера 1-ї категорії факультету права Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». 01 жовтня 2008 року між Факультетом соціології і права НТУУ «КПІ» та [PERSON] укладено Договір про повну матеріальну відповідальність касира. Наказом № 4-323 від 02.10.2008 на [PERSON] покладено виконання обов`язків касира з повною матеріальною відповідальністю з 01.10.2008. Відповідно до Наказу № 1628Л від 22.06.2011 [PERSON] переведено на посаду економіста 1 категорії факультету соціології і права. Згідно з наданою позивачем посадової інструкції економіста Факультету соціології і права НТУУ «КПІ» до завдань та обов`язків за такою посадою входить, зокрема, здійснення обліку грошових коштів, що надходять і своєчасне відображення їх в бухгалтерському обліку; виконання робіт по здійсненню бухгалтерського обліку на факультеті, аналіз контролю за станом і результатами господарської діяльності; виконання оформлення договорів із студентами - контрактниками, на основі оформлених договорів, проведення нарахування за навчання та відображення в бухгалтерському обліку; виконання необхідних робіт, пов`язаних з розрахунками студентів - контрактників за навчання і контролем за правильністю здійснення розрахункових операцій; на основі прибуткових документів ведення касової книг и, звіряння фактичної наявності грошових сум з книжковим залишком; здійснення операцій по прийому, обліку і збереженню коштів з обов`язковим дотриманням правил їх збереження, а також інші завдання та обов`язки передбачені посадовою інструкцією. Згідно розпоряджень ректора НТУУ «КПІ» від 16.05.2013 № 5-410/6 та від 22.05.2013 № 5-410/7 проведено перевірку окремих питань по веденню бухгалтерського обліку на факультеті соціології і права. За результатами проведеної перевірки складено Акт № 7 від 28.05.2013, за змістом якого виявлено ряд порушень при веденні бухгалтерського обліку, зокрема, встановлено, що кошти за навчання від студентів-контрактників не були оприбутковані через касу факультету, відсутні відповідні записи у касовій книзі, кошти не вносились на банківській рахунок НТУУ «КПІ», на банківській рахунок НТУУ «КПІ» не внесені кошти сплачені студентами-контрактниками в сумі 433665,00 грн. Відповідно до Акту (проміжного) № 9 від 22.07.2013, станом на 22.07.2013 додатково до суми 433 665 гривень, зазначеної в Акті перевірки від 28.05.2013 № 7, виявлено кошти у сумі 140 373 гривні, які не надійшли на банківський рахунок НТУУ «КПІ». Згідно Довідки № 10 Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» від 15.08.2013, у записах касової книги [PERSON] зазначені в запиті номери квитанцій, прізвищ студентів на суму 59 779 гривень, не відображені та не оприбутковані в бухгалтерському обліку факультету соціології і права НТУУ «КПІ». Згідно Акту Державної фінансової інспекції України від 11.12.2013 № 03-21/127 встановлено, що за період з 01.09.2010 по 01.10.2013 кошти на загальну суму 618 152,00 грн. за навчання студентів - контрактників денного та заочного відділень факультету не оприбутковано в касу факультету та відповідно за даними бухгалтерського обліку (касові та банківські /рахунок № [NUMBER] (балансовий/номер № 566 (код ФСП)/ операції) НТУУ «КПІ» не відображено. Судом з`ясовано, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувало кримінальне провадження № 760/16517/15-к, що зареєстроване в ЄРДР 30.05.2013 за № 12013110090006998 за фактом вчинення [PERSON] , [INFO] , кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1, ч. 3 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження щодо неї; цивільний позов Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишено без розгляду. Відповідно до наявної у матеріалах справи копії Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, складеної 30 травня 2014 року за № 2640/14-15 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за результатами проведення досліджень експерт виснував, що за період з 2011-2013 року підтверджується нестача грошових коштів в сумі 59 779 гривень по Довідці № 10 від 15.08.2013, зазначена в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Національного університету України «Київський політехнічний інститут» за період 2011-2012 роки та завершений період 2013 року № 03-21/127 від 11.12.2013 як «ненадходження коштів на балансовий рахунок Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». Оскільки Акти перевірки № 7 від 28.05.2013 та № 9 від 22.07.2013 не містять даних про платіжний документ, на підставі якого здійснювалися розрахунки за навчання, документально підтвердити нестачу грошових коштів у сумі 558 373 гривень (618 152,0-59 779,0 гривень), яка зазначена в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за період 2011-2012 роки та завершений період 2013 року № 03-21/127 від 11.12.2013 як «ненадходження коштів на балансовий» Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», не видається за можливе. Згідно листа Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», отримання позивачем 12 000 гривень від відповідача [PERSON] у 2013 році на виконання розпорядження № 12 від 18.04.2013 письмово підтверджується Актом перевірки № 7 від 28.05.2013, що міститься у матеріалах справи № 760/16517/15-к (а.с. 209, том І). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. За приписами п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, зокрема, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. У ст. 135 КЗпП України закріплено, що межі матеріальної відповідальності працівників за шкоду, завдану підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір, встановлюються законодавством. Письмовий договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівником, який досяг вісімнадцятирічного віку та займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 1351 КЗпП України). За змістом ст. 1353 КЗпП України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. Відповідно до ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду роботодавець повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та [PERSON] скалися трудові відносини, які тривали з 1999 року по 2013 рік. Перебуваючи на посаді економіста Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», [PERSON] вчинила неправомірні дії, кваліфіковані за ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року кримінальне провадження за № 760/16517/15-к, що зареєстроване в ЄРДР 30.05.2013 за № 12013110090006998, за фактом вчинення [PERSON] , [INFO] , кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 191 КК України, закрито у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності. Позивач, звертаючись до суду з позовом, просив стягнути з [PERSON] завдану нею матеріальну шкоду у розмірі 618 152,00 грн. На підтвердження заявлених вимог представник Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» долучив до позову копії Витягу з наказу № 39Л від 13 січня 1999 року, Договору про повну матеріальну відповідальність касира від 01.10.2008, наказу № 4-323 від 02.10.2008, наказу № 1628Л від 22.06.2011, посадової інструкції економіста Факультету соціології і права НТУУ «КПІ», розпорядження ректора НТУУ «КПІ» від 16.05.2013 № 5-410/6 та від 22.05.2013 № 5-410/7, Акту № 7 від 28.05.2013, Акту (проміжного) № 9 від 22.07.2013, Довідки № 10 Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» від 15.08.2013, а також Акту Державної фінансової інспекції України від 11.12.2013 № 03-21/127 встановлено, що за період з 01.09.2010 по 01.10.2013. З матеріалів справи встановлено, що у процесі розгляду кримінального провадження № 760/16517/15-к призначалася судово-економічна експертиза. Згідно Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 30 травня 2014 року № 2640/14-15, Київський науково-дослідний інститут судових експертиз виснував, що за період з 2011-2013 року підтверджується нестача грошових коштів в сумі 59 779 гривень по Довідці № 10 від 15.08.2013, зазначена в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Національного університету України «Київський політехнічний інститут» за період 2011-2012 роки та завершений період 2013 року № 03-21/127 від 11.12.2013 як «ненадходження коштів на балансовий рахунок Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». А підтвердити нестачу грошових коштів у сумі 558 373 гривень (618 152,0-59 779,0 гривень), яка зазначена в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за період 2011-2012 роки та завершений період 2013 року № 03-21/127 від 11.12.2013 як «ненадходження коштів на балансовий» Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», документально не видається за можливе, оскільки Акти перевірки № 7 від 28.05.2013 та № 9 від 22.07.2013 не містять даних про платіжний документ, на підставі якого здійснювалися розрахунки за навчання. Крім того, з матеріалів справи встановлено та це не заперечується сторонами, що відповідач [PERSON] , ще під час роботи комісії з перевірки окремих питань по веденню бухгалтерського обліку на факультеті соціології і права НТУУ «КПІ» у 2013 році, внесла грошові кошти у розмірі 12 000 гривень з метою покриття нестачі. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» у частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 47 779 гривень, тобто виходячи з суми нестачі грошових коштів, що виникла в результаті винних дій відповідача, розмір якої встановлено судовим експертом у Висновку від 30 травня 2014 року № 2640/14-15, та за вирахуванням суми внесених [PERSON] грошових коштів у розмірі 12 000 гривень (59 779 гривень - 12000 гривень). В іншій частині позовних вимог, суд вважає, що такі вимоги не доведені НТУУ «Київський політехнічний інститут» належними, допустимими та достатніми доказами, які б безспірно встановлювали суму завданої відповідачем матеріальної шкоди. Інших доказів на підтвердження заявленої суми матеріальної шкоди та на спростування встановленої судовим експертом вартості дійсних збитків, суду стороною позивача не надано. Відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» підлягає матеріальна шкода у розмірі 47 779 гривень. Щодо судових витрат. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 742 гривні. На підставі викладеного, та

Outcome: partial