Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

адвокат Грицькевич Г.С. від імені та в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 21.12.1995 року Авдіївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №2-2306, спадкова справа №341/95, [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 51,60 кв.м, житловою площею - 22,10 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,425 га. Право власності на житловий будинок зареєстровано 21.02.1996 року Бюро технічної інвентаризації м. Донецька та записано в реєстрову книгу за реєстровим № 151. Рішенням Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області від 05.11.2015 року №321/41-VI Про перейменування вулиць сіл Сокіл, Новокалинове, Архангельське, вулицю Карла Маркса в селі Сокіл Ясинуватського району Донецької області перейменовано у вулицю Соколину. позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 03.01.2024 року № 1208-5003082377, виданою Департаментом соціальної політики Кам`янської міської ради дніпропетровської області. З соціальних мереж та інформаційних матеріалів засобів масової інформації позивачу відомо, що вищевказаний будинок пошкоджений внаслідок військових дій, спричинених агресією Російською Федерацією проти України. Оцінити характер та обсяг наявних пошкоджень будинку на теперішній час не вбачається можливим з огляду на відсутність у позивача спеціальних знань, а також беручи до уваги, що село Сокіл Покровського району Донецької області з 31.07.2024 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 року №376. У зв`язку з пошкодженням житла у позивача є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення. Позивач не може розпоряджатися своїм майном та не має можливості отримати відповідну компенсацію за пошкодження свого нерухомого майна, що порушує її право власності. У зв`язку з чим змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 09 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Грицькевич Г.С. до суду скерувала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає. Відповідач Очеретинська селищна військова адміністрація Покровського району Донецької області звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника військової адміністрації, за наявними матеріалами справи та просять прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 21.12.1995 року Авдіївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за №2-2306, спадкова справа №341/95, [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 51,60 кв.м, житловою площею - 22,10 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,425 га. До складу вищевказаного житлового будинку входять: житловий будинок - літ. А-1, загальною площею 51,60 кв.м, житловою площею 22,10 кв.м; веранда літ. а; ганок літ. а1; сарай літ. Б; сарай літ. В; літня кухня - літ. Г; гараж - літ. Д; яма - літ. Ж; льох літ. пд; вбиральня літ. Е; паркан - №1; замощення І; колодязь літ. к. Право власності на житловий будинок зареєстровано 21.02.1996 року Бюро технічної інвентаризації м. Донецька та записано в реєстрову книгу за реєстровим № 151. Рішенням Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області від 05.11.2015 року №321/41-VI Про перейменування вулиць сіл Сокіл, Новокалинове, Архангельське, вулицю Карла Маркса в селі Сокіл Ясинуватського району Донецької області перейменовано у вулицю Соколину. Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Рішенням державного реєстратора Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Єрмолая Ростислава Володимировича від 04.07.2024 року №73952659 позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалось отримати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01.01.2013 на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в с. Сокіл, в тому числі на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . 27.06.2024 року державному реєстратору надійшла відповідь на вказаний вище запит за вих.№01-28/3984 від 27.06.2024 року видавник: Очеретинська селищна військова адміністрація Покровського району Донецької області в якому зазначено, що архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих у місті Авдіївка, зберігались в БТІ в місті Ясинувата Донецької області. Зазначений населений пункт знаходиться на тимчасово окупованій території України. Таким чином, на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в с. Сокіл, в тому числі на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Отже, вказані юридичні обставини позбавляють державного реєстратора можливості вчинити дії, спрямовані на проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для відмови в державній реєстрації прав є подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. У постанові від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою уже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації». Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (у редакції станом на час розгляду справи), селище Піски, що відноситься до Очеретинської селищної ради Донецької області, включено до території активних бойових дій, а місто Ясинувата, яке входить до Покровського району Донецької області віднесено до тимчасово окупованої російською федерацією території України. За положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивачів право власності, а також у разі втрати позивачами документа, який посвідчує його право власності. Частина четверта статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» містить припис стосовно того, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Частиною третьою статті 3 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1. Реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2. На момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. До 2013 року реєстрація права власності на житлові будинки проводилася Бюро технічної інвентаризації, із видачею про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення). Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки це не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту прав та законних інтересів позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved