Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

20.11.2025 року представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 010/0972/82/91800116 від 24.10.2018 року у розмірі 16368,10 грн., яка складається з наступного: 16348,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту та 20,10 грн. сума заборгованості за відсотками, та судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2025 року у справі визначено головуючого суддю Гринь О.О. На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України судом 21 листопада 2025 року направлено запит до Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 24 листопада 2025 року судом отримано відповідь від Виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, із якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації місця проживання з 05.12.2022 року. Згідно з даних, що містяться у відповіді № 2039415 від 24.11.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.11.2025 року справу передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Полтави. 22.12.2025 року справа надійшла до Подільського районного суду міста Полтави та згідно протоколу автоматизованого розподілу передана судді Тимчуку Р.І. Відповідно до отриманої судом 22.12.2025 року відповіді № 2163192 з Єдиного державного демографічного реєстру, встановлено, що особу відповідача [PERSON] не знайдено. Відповідно до отриманої судом 22.12.2025 року відповіді № 2163193 з Єдиного державного демографічного реєстру, встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22.12.2025 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. 30.12.2025 року вказані в ухвалі недоліки усунуто. 31.12.2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Представник позивача просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та супровідний лист за адресою місця її реєстрації, а також на електронну адресу суду. Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в суді з огляду на повернуте поштове повідомлення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 24.10.2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідач уклали кредитний договір № 010/0972/82/91800116. 28.05.2020 року укладено договір факторингу № 114/2-34 відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами, в т.ч. за договором № 010/0972/82/91800116. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі 16368,10 грн., яка складається з наступного: 16348,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту та 20,10 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Тому, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за даним кредитним договором. У відповідності до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. за подання позовної заяви. Стосовно витрат на правову допомогу, суд враховує наступне. Також згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що стороною позивача заявлено до стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 гривень. Суд критично ставиться до наданого розрахунку витрат. Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved