Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.12.2024 р. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,413 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Царичанської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0094, та земельної ділянки площею 2,487 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Царичанської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0096. За життя 06.12.2018 р., [PERSON] склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за №260, посвідчений приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Кравчук С.В., згідно якого заповів йому земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225655100:01:004:0248. 14 жовтня 2025 р. державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки земельна ділянка площею 2,413 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Царичанської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0094, та земельна ділянка площею 2,487 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Царичанської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0096, були отримані в результаті поділу земельної ділянки, кадастровий номер 1225655100:01:004:0248. Тому зважаючи на те, що земельна ділянка з кадастровим номером 1225655100:01:004:0248 площею 4,9 гектарів в результаті поділу перестала існувати, хоча і вказана померлим [PERSON] в заповіті, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначив, що земельна ділянка площею 2,413 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Царичанської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0094, та земельна ділянка площею 2,487 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Царичанської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0096 - утворені в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1225655100:01:004:0248 площею 4,9 гектарів, відповідають місцерозташуванню та розмірам земельної ділянки, що вказана в заповіті. Тому позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,413 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Царичанської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0094, та право власності на земельну ділянку площею 2,487 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Царичанської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0096. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2025 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 68). Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23.12.2025 р. витребувано від Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.77). Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.122). У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Жорніченко Д.В. не з`явились, від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позивач позовні вимоги підтримує (а.с. 130-131). Представник відповідача Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, Царичанська селищна рада Дніпропетровської області не заперечує проти задоволення заяви та просить винести рішення на розсуд суду (а.с.72). Представник третьої особи Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області завідувач державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без участі нотаріуса (а.с.127). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.12.2024 р. (а.с.14). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки площею 2,413 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Царичанської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0094, та земельної ділянки площею 2,487 гектарів, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Царичанської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0096, які були утворені в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1225655100:01:004:0248 площею 4,9 гектарів, що підтверджується такими доказами: - свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. 26.11.2015 р., зареєстровано в реєстрі за №842, згідно якого [PERSON] є спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером 1225655100:01:004:0248, площею 4,9 гектарів, (а.с.10); - витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.12.2025 р., згідно якого земельна ділянка з кадастровим номером 1225655100:01:004:0094, площею 2,413 гектарів, вид цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, створена в результаті поділу скасований кадастровий номер 1225655100:01:004:0248, власником якої являється [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який посвідчено державним нотаріусом Фрізен Н.Ю. 05.12.2025 р. (а.с.31-37); - витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.08.2025 р., земельна ділянка з кадастровим номером №1225655100:01:004:0096, площею 2,487 гектарів, вид цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, створена в результаті поділу скасований кадастровий номер 1225655100:01:004:0248 (а.с.44-50). Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.12.2025 р., власником земельної ділянки з кадастровим номером №1225655100:01:004:0094, площею 2,413 гектарів являється [PERSON] (а.с.42-43). Із відповіді № 2391638 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником земельної ділянки №1225655100:01:004:0096, площею 2,487 гектарів, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.11.2015 р. являється [PERSON] (а.с.128-129). Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.12.2025 р., власником земельної ділянки з кадастровим номером №1225655100:01:004:0096, площею 2,487 гектарів, являється [PERSON] (а.с.55-56). Вказані відомості також наявні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( а.с. 128-129). За життя, а саме 06.12.2018 р., [PERSON] склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. та зареєстрований в реєстрі за №260, серія та № бланка [NUMBER] , згідно якого заповів [PERSON] земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1225655100:01:004:0248 (а.с. 26). 06 березня 2025 року до Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшла заява від позивача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої була заведена спадкова справа №26/2025, зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 73761134 (а.с.99, 110). Відповідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 14 жовтня 2025 року позивач [PERSON] подав державному нотаріусу Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,413 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0094, та земельну ділянку площею 2,487 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки - 1225655100:01:004:0096, які були утворені в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1225655100:01:004:0248 ( а.с. 104 зворот - 105). Постановою державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. від 14 жовтня 2025 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки об`єкти нерухомого майна, на які позивач бажає отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом не зазначені у заповіті та не входять до складу спадкового майна за заповітом (а.с.29-30). Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які у встановленому порядку прийняли спадщину, не має, що підтверджується копією спадкової справи №26/2025 після померлого [INFO] [PERSON] , Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наявними у спадковій справі №26/2025 (а.с. 99-110). Відповідно до довідки виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 807/02.2-10 від 11.03.2025 р., [PERSON] , який помер [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] з 15.03.2021 р. по день смерті, та на день смерті був зареєстрований та проживав один за вказаною адресою (а.с. 102 - зворот). Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 цього ж Кодексу. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який спадщину прийняв, подавши до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, який прийняв спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання його права власності на спадкове майно у судовому порядку. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції № 475/97-ВР від 17.07.1997 року» ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved