Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач), діючи через свого представника Грибанова Д.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №28789-02/2025 від 13 лютого 2025 року в розмірі 14 160 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від ТОВ «Стар файненс груп» кредит у розмірі 6 000 грн. зі сплатою погоджених відсотків за користування кредитними коштами. У подальшому відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 14 160 грн. 00 коп. 28 серпня 2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та позивачем було укладено договір факторингу №28082025 на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором у розмірі 14 160 грн. 00 коп., з яких: 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 1 620 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками та 6 540 грн. 00 коп. заборгованість за штрафами, що підлягає стягненню на користь позивача. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому у позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти розгляду справи без участі відповідача з постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча викликався до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка повернулася до суду з відміткою про відсутність відповідача за вказаною адресою, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. При цьому останній заяв по суті справи та про розгляд справи без його участі до суду не подав. Заяви та клопотання учасників справи Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідачки не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 24 грудня 2025 року судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі, при цьому роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачем відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без його участі та відзиву на позов не подав, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, 13 лютого 2025 року між позивачем та ТОВ «Стар файненс груп» було укладено кредитний договір №28789-02/2025, відповідно до якого ТОВ «Стар файненс груп» зобов`язалося надати відповідачу на 120 днів, до 12 червня 2025 року кредит у розмірі 6 000 грн. 00 коп. на картку, маска картки - № [NUMBER] хх-хххх-4620 (а.с. 7-12). Вказаний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора Y722 (а.с. 12) та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено денну процентну ставку за кредитом у розмірі 0,9% за кожен день строку користування кредитом на залишок заборгованості, а також погоджено сплату відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 600 грн. 00 коп. (а.с. 7). Крім того, пунктом 5.3 договору було передбачено, що за прострочення сплати платежів відповідачу нараховується неустойка у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості (а.с. 9). Згідно графіку платежів відповідач був зобов`язаний здійснювати погашення заборгованості щомісяця, починаючи з 14 березня 2025 року в розмірі 2 220 грн. 00 коп. та до 13 квітня, 13 травня і 12 червня 2025 року по 1 620 грн. 00 коп. щомісяця (а.с. 12). З повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вбачається, що 13 лютого 2025 року за дорученням ТОВ «Стар файненс груп» на картку, маска картки - № [NUMBER] хх-хххх-4620, було перераховано кредитні кошти в сумі 6 000 грн. 00 коп. (а.с. 15), що свідчить про належне виконання ТОВ «Стар файненс груп» своїх зобов`язань перед відповідачем по наданню кредитних коштів на виконання кредитного договору №28789-02/2025. Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, зокрема розрахунку заборгованості, відповідач на погашення заборгованості за кредитним договором №28789-02/2025 здійснив наступні платежі: 20 березня 2025 року на суму 4 440 грн. 00 коп., 16 квітня 2025 року на суму 3 240 грн. 00 коп. (7 680 грн. 00 коп. 4 440 грн. 00 коп.) та 19 травня 2025 року на суму 3 240 грн. 00 коп. ( 10 920 грн. 00 коп. 7 680 грн. 00 коп.) (а.с. 16-17). При цьому, згідно розрахунку заборгованості, що міститься у матеріалах справи, представником ТОВ «Стар файненс груп» визначено заборгованість відповідача за вказаним вище кредитним договором у розмірі 14 160 грн. 00 коп., з яких: 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 1 620 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками та 6 540 грн. 00 коп. заборгованість за штрафами (а.с. 16-17). Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд зазначає, що частиною першою статті 16 Закону України №1734-VIII передбачено, що споживач має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів. Договором про споживчий кредит може бути передбачено обов`язок повідомлення кредитодавця про намір дострокового повернення споживчого кредиту з оформленням відповідного документа. Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних платежів, кредитодавець зобов`язаний здійснити відповідне коригування зобов`язань споживача у бік їх зменшення та на вимогу споживача надати йому новий графік платежів. Договором про споживчий кредит може встановлюватися порядок дострокового повернення споживчого кредиту з урахуванням положень частини третьої цієї статті. Згідно статті 19 Закону України №1734-VIII у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Як з`ясовано судом, відповідач отримав від позивача 13 лютого 2025 року кредит у розмірі 6 000 грн. 00 коп. При цьому вже 20 березня 2025 року він сплатив на його погашення 4 400 грн. 00 коп. На той час йому було нараховано за 36 днів користування кредитом 32,4% (36 днів х 0,9%) від тіла кредиту, що становить 1 944 грн. 00 коп. (6 300 грн. 00 коп. х32,4%). Оскільки сплачена відповідачем сума коштів мала бути направлена на погашення тіла кредиту, то станом на 20 березня 2025 року у відповідача перед позивачем існувала заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1 560 грн. 00 коп. (6 000 грн. 00 коп. 4 440 грн. 00 коп.), заборгованість за відсотками у розмірі 1 944 грн. 00 коп. та заборгованість за комісією у розмірі 600 грн. 00 коп. 16 квітня 2025 року відповідач здійснив на погашення заборгованості за кредитом на суму 3 240 грн. 00 коп. При цьому, за 27 днів користування кредитним коштами у розмірі 1 560 грн. 00 коп., у період з 21 березня по 16 квітня 2025 року, позивач мав право нарахувати 24,3% (27 днів х 0,9%) від суми заборгованості, що становить 379 грн. 08 коп. (1 560 грн. 00 коп. х 24,3) Відповідно загальна сума нарахованих процентів склала 2 323 грн. 00 коп. (1 944 грн. 00 коп. + 379 грн. 08 коп.). Оскільки сплачена відповідачем сума коштів у розмірі 3 240 грн. 00 коп. мала бути також направлена в першу чергу на погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитом, то станом на 16 квітня 2025 року відповідач повністю погасив заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 560 грн. 00 коп., а решта суми у розмірі 1 680 грн. 00 коп. (3 240 грн. 00 коп. 1 560 грн. 00 коп.) мала бути направлена на погашення процентів за користування кредитом. Відповідно станом на 16 квітня 2025 року відповідач погасив заборгованість за нарахованими процентами на суму 1 680 грн. 00 коп., у зв`язку з чим розмір заборгованості за процентами на вказану дату становив 643 грн. 00 коп. (2 323 грн. 00 коп. 1 680 грн. 00 коп.), а також відповідач мав заборгованість за комісією у розмірі 600 грн. 00 коп. 19 травня 2025 року відповідач сплати на погашення заборгованості за кредитом 3 240 грн. 00 коп., тим самим повністю погасив заборгованість за процентами та комісією, фактично переплативши 1 997 грн. 00 коп. (3 240 грн. 00 коп. 643 грн. 00 коп. 600 грн. 00 коп.). Отже, станом на 19 травня 2025 року відповідач не мав за кредитним договором №28789-02/2025 заборгованості за тілом кредиту, за процентами та за комісією. Стосовно нарахованої за кредитним договором неустойки у вигляді штрафів в розмірі 6 540 грн. 00 коп. суд зазначає наступне. Так, пунктом 5.3 договору було передбачено, що за прострочення сплати платежів відповідачу нараховується неустойка у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості (а.с. 9). Відповідач дійсно порушив строки погашення заборгованості, здійснивши перший платіж на її погашення 20 березня 2025 року, хоча зобов`язаний був здійснити його до 14 березня 2025 року включно (а.с. 12). Водночас, пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час. У зв`язку з викладеним відповідач на період дії в Україні воєнного стану звільняється від сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором №28789-02/2025 у розмірі 6 540 грн. 00 коп. і вказана неустойка має бути списана кредитодавцем. Відповідно доводи позивача про стягнення з відповідача зазначеної неустойки є необґрунтованими. 28 серпня 2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та позивачем було укладено договір факторингу №28082025 згідно умов якого та реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №28789-02/2025 в розмірі 14 160 грн. 00 коп., з яких: 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 1 620 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками та 6 540 грн. 00 коп. заборгованість за штрафами(а.с. 18-25). Суд зазначає, що в ході судового розгляду на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач не лише повністю погасив заборгованість за кредитним договором №28789-02/2025 перед первісним кредитором, а й здійснив переплату на суму 1 997 грн. 00 коп., у зв`язку з чим у ТОВ «Стар файненс груп» на час укладення договору факторингу №28082025 з позивачем не було права вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Відповідно позивач не міг набути такого прав за вказаним договором факторингу. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що вже станом на 19 травня 2025 року відповідач не мав заборгованості за кредитним договором №28789-02/2025 від 13 лютого 2025 року, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з нього на свою користь заборгованості за вказаними договором у розмірі 14 160 грн. 00 коп. є необґрунтованими та задоволення не підлягають, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. (а.с. 44), при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов задоволення не підлягає, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed