Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

22 січня 2026 року представник позивача - адвокат Гавриш Богдан Вадимович в інтересах [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Полтави з позовною заявою, в якій прохав: Встановити факт проживання [PERSON] на правових підставах у квартирі [ADDRESS] , загальною площею 48 кв.м, житловою площею 33 кв.м, з 29.08.1975 року. Визнати за [PERSON] право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , загальною площею 48 кв.м, житловою площею 33 кв.м, з 29.08.1975 року, судові витрати покласти на позивача. Позов обґрунтовано тим, що 25 травня 1975 року батькові позивача, [PERSON] , Виконавчим комітетом Октябрської районної Ради депутатів трудящих м.Полтави було видано ордер № 1005 на зайняття 2-кімнатної квартири [ADDRESS] , на склад сім`ї з 3-х осіб. Підставою для видачі ордера стало рішення Виконавчого комітету про обмін квартирами №156 від 15 травня 1973 року. Після смерті батька [INFO] , рішенням виконкому від 09.12.1986 № 661 особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] , переоформлено на дружину [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради від 13.04.2021 №100 особовий рахунок переоформлено на доньку [PERSON] . Позивач зазначає, що безперервно проживає у квартирі [ADDRESS] з 29 серпня 1975 року по теперішній час. Реєстрацію місця проживання за вказаною адресою підтверджено паспортними даними з 2001 року та довідкою КП «ЖЕО № 2» від 09.07.2025 № 1022. Підставою звернення до суду стала відмова Управління майном комунальної власності міста у задоволенні заяви про приватизацію квартири [ADDRESS] , яку мотивовано наявністю суттєвих розбіжностей в нумерації будинку у наданих документах (8, 8а, 8Б). Оскільки усунути вказані розбіжності в позасудовому порядку неможливо, позивач змушена звернутися до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 26 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за позовом [PERSON] . 05 лютого 2026 року відповідач Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради подав відзив на позовну заяву, у якому покладається на розсуд суду та не заперечує проти задоволення позову. Відповідач підтвердив, що Управління жодними своїми діями чи бездіяльністю не створювало порушення прав позивача та просить розглянути справу без участі представника. Третя особа Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради пояснень щодо позову не надала. Судом встановлено, що 25 травня 1975 року Виконавчим комітетом Октябрської районної Ради депутатів трудящих м. Полтави [PERSON] (батькові позивача) видано ордер № 1005 на право зайняття 2 кімнат, житловою площею 32,9 кв.м, у квартирі (окремій) [ADDRESS] , на склад сім`ї з 3-х осіб. Ордер видано на підставі рішення Виконавчого комітету Октябрської районної Ради депутатів трудящих «Про обмін квартирами» від 15 травня 1973 року № 156, згідно з яким [PERSON] надано у користування 2-кімнатну квартиру по [ADDRESS] . Ордер є єдиним документом, що дає право на зайняття вказаної жилої площі відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті рішенням Виконавчого комітету Октябрської районної Ради народних депутатів від 09.12.1986 № 661 «Про переоформлення фінансових особових рахунків на квартири» особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] , переоформлено з померлого [PERSON] на його дружину - [PERSON] . [INFO] [PERSON] (мати позивача) померла (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради від 13 квітня 2021 року № 100 особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] , переоформлено з [PERSON] на доньку [PERSON] . Згідно з довідкою КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» від 09.07.2025 № 1022, [PERSON] з 29 серпня 1975 року по теперішній час зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 13 листопада 2001 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Факт постійного проживання позивача разом із батьками за вказаною адресою підтверджується також актом від 07 листопада 2025 року, підписаним мешканцями сусідніх будинків по [ADDRESS] .. Відповідно до відповіді КП «ЖЕО № 2» від 12.12.2025 № 2206/2025 на адвокатський запит: - будинок [ADDRESS] має нумерацію квартир з [ADDRESS] по [ADDRESS] ; - будинок [ADDRESS] має нумерацію квартир з [ADDRESS] по [ADDRESS] ; - будинок [ADDRESS] має нумерацію квартир з [ADDRESS] по [ADDRESS] . Таким чином, квартира [ADDRESS] існує виключно у будинку [ADDRESS] , а будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] а зазначеної квартири взагалі не містять. Управління з питань містобудування та архітектури листом від 08.10.2025 повідомило, що відсутня інформація щодо наявності розпорядчих документів про присвоєння чи зміну адреси [ADDRESS] . На матеріалах топографо-геодезичних планів м. Полтави М1:2000 значаться одноповерхові житлові будинки по [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] . Технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] , виготовленим ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 14 листопада 2024 року, підтверджено, що квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS] , її загальна площа становить 48 кв.м, житлова площа - 33 кв.м ). Суд констатує, що наявність різних варіантів позначення номера будинку у документах різних часів (8, 8а, 8б) є наслідком технічних помилок, допущених органами влади при оформленні документів на житло, а не наслідком дій чи бездіяльності позивача або членів її сім`ї. Будь-яких розпорядчих документів про зміну адреси або перенумерацію будинків органами місцевого самоврядування суду не надано. Водночас сукупність наявних доказів однозначно свідчить, що мова йде про один і той самий об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] , яка фактично розташована у будинку [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 47 Конституції України закріплено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 9 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад. Відповідно до статті 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Частиною 2 статті 64 Житлового кодексу України встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з вказаного договору. Частиною 2 статті 65 Житлового кодексу України передбачено, що особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами і наймачем та членами його сім`ї не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить таких висновків. Квартира [ADDRESS] була надана у користування батькові позивача на підставі ордера № 1005 від 25.05.1975 року. Ордер є законною підставою вселення до жилого приміщення. Позивач вселилась у зазначену квартиру як член сім`ї наймача, проживаючи в ній з народження - з 29 серпня 1975 року. Таким чином, позивач набула право користування квартирою [ADDRESS] відповідно до положень статей 64, 65 Житлового кодексу України. Після смерті наймача та матері позивача особовий рахунок на спірну квартиру у встановленому порядку переоформлено на [PERSON] , яка є єдиним фактичним користувачем квартири по теперішній час. Судом встановлено, що наявність розбіжностей у нумерації будинку (8, 8а, 8Б) в документах різних часів зумовлена виключно технічними помилками уповноважених органів при складанні відповідних документів. Зазначені помилки жодним чином не були спричинені діями чи бездіяльністю позивача або членів її сім`ї. Сукупність наявних доказів ордер, рішення про переоформлення особових рахунків, довідка КП «ЖЕО № 2», технічний паспорт, паспортні дані, акт сусідів - однозначно підтверджує, що позивач безперервно і правомірно проживає саме у квартирі [ADDRESS] . Технічні помилки уповноважених органів при оформленні документів на житло не можуть бути підставою для позбавлення особи права на це житло, якщо вона вселилась і проживає у ньому на законних підставах. Підставою звернення до суду є неможливість у позасудовому порядку усунути зазначені розбіжності та реалізувати право на приватизацію займаного житла. Відповідач у відзиві фактично підтвердив обставини справи та не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач просить покласти судові витрати на себе, а позов підлягає задоволенню, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331,50 грн залишаються за позивачем.

Outcome: approved