Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 02.06.2017 в Калинівському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №70, між нею, [PERSON] та [PERSON] . Після розлучення згідна залишитись на прізвищі [PERSON] . Від сумісного проживання у них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що спільне сімейне життя з відповідачем виявилось невдалим. На протязі останнього року в їх сім`ї виникали часті сварки, скандали, конфліктні ситуації із-за несумісності характерів. Між ними було відсутнє взаєморозуміння, довіра, повага. Вона не відчувала з боку чоловіка ніякої моральної підтримки. Виявилось, що вони з відповідачем різні люди з різними поглядами на життя, на сімейні цінності та подальше майбутнє. З червня 2025 року вони з відповідачем не проживають разом. Спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, подружні стосунки не підтримують. Спілкуються лише по питаннях, пов`язаних з їх донькою. Їх шлюб себе вичерпав. В них немає спільного майбутнього. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому позивач звертається з даним позовом в суд. Спору з приводу спільно нажитого майна в них немає. Їх неповнолітня донька весь цей час проживає з позивачем. Після розлучення також буде проживати з нею. Заяву про стягнення аліментів з відповідача на її утримання вона в даний час подавати не буде, в надії, що відповідач буде надавати це утримання в добровільному порядку. Позивач понесла судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1311,20 грн, які вона не бажає стягувати з відповідача. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 30.01.2026 відкрито провадження за цим позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у справі призначено судове засідання на 13:10 год. 23.02.2026. Сторони у справі в судове засідання призначене на 23.02.2026 не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] 23.02.2026 на адресу суду подала заяву з проханням задоволити її позов, шлюб розірвати. Справу слухати за її відсутності та без застосування засобів фіксації судового процесу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище без змін. Категорично заперечує проти надання терміну про примирення. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду 23.02.2026 із заявою про визнання позову повністю. Просить справу слухати у його відсутність без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, категорично заперечує проти примирення. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, заслухавши позиції сторін, приходить до наступних висновків. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пп. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 02.06.201 був укладений шлюб у Калинівському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 70. Від сумісного проживання у них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спільне сімейне життя з відповідачем виявилось невдалим. На протязі останнього року в їх сім`ї виникали часті сварки, скандали, конфліктні ситуації із-за несумісності характерів. Між ними було відсутнє взаєморозуміння, довіра, повага. Вона не відчувала з боку чоловіка ніякої моральної підтримки. Виявилось, що вони з відповідачем різні люди з різними поглядами на життя, на сімейні цінності та подальше майбутнє. З червня 2025 року вони з відповідачем не проживають разом. Спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, подружні стосунки не підтримують. Спілкуються лише по питаннях, пов`язаних з їх донькою. Їх шлюб себе вичерпав. В них немає спільного майбутнього. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому позивач звертається з даним позовом в суд. Спору з приводу спільно нажитого майна в них немає. Їх неповнолітня донька весь цей час проживає з позивачем. Після розлучення також буде проживати з нею. Заяву про стягнення аліментів з відповідача на її утримання вона в даний час подавати не буде, в надії, що відповідач буде надавати це утримання в добровільному порядку. Виходячи з положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Клопотань відносно надання терміну на примирення жодна із сторін до суду не подавали. Позивач понесла судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в сумі 1 311 грн 20 коп., які не бажає стягувати з відповідача. Виходячи з викладеного, оскільки сім`я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ним стали віддалені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливо, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved