Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 01 жовтня 2014 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивліьного стану реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №71. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вони з відповідчем будували міцні сімейні стосунки, вели спільне господарство, проживали однією сім`єю, про те згодом сімейні відносини між ними почали поступово погіршуватися, що в кінцевомку результаті призвело до їх останточного припинення. На даний час шлюб між ними розпався та носить лише формальний характер. На сьогоднішній день вони з відповідачем не проживають разом. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить їх шлюб розірвати, після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачка проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 01 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивліьного стану реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №71 (а.с.5). Згідно свідоцтв про народження у подружжя народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.9,10). На даний час сторони по справі подружні стосунки не підтримують, шлюб носить формальний характер. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи те, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки. Відповідно до ст.113 СК України, позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу присвоїти прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] .

Outcome: approved