Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що [INFO] померла померла мати позивача, [PERSON] , 1947 року народження. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно яке складається із 14/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Спадщину, яка залишилася після смерті спадкодавця, прийняв в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємець за законом відповідно до ст.1261 ЦК України, чоловік спадкодавця, однак не оформив на той час належні частки, в порядку спадкування. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , на день смерті якого залишилося спадкове майно яке складається із 14/100 частин житлового будинку [ADDRESS] ), належна спадкодавцю в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України дочка спадкодавця, [PERSON] , [INFO] . Просить суд визнати за нею право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.03.1979 року м. Кілія р/о ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.06.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2144, вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 14/100 часток будинку [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.08.2012 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 250. 19.09.2025 року від [PERSON] до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного округу надійшла заява про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області за вих. № 672/02-14 від 17.12.2025 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрита спадкова справа № 102/2025. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області за вих. № 461/02-14 від 24.09.2025 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують місце відкриття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.08.2014 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № № 434. Відповідно до повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не відкривалась. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 01.04.2022 року по справі № 502/376/22, позов задоволено, встановлено факт належності квартири [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] ; [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , 1986 року народження. Визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на квартиру [ADDRESS] , у тому числі на 1/3 частину в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/3 частину в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та на 1/3 частину, належної за правом власності. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відповідно до технічного паспорту виготовленим комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ.А1 - житловий будинок, житловою площею 130,5 кв.м., загальною площею 191,1 кв.м., літ.Б1 - житловий будинок, житловою площею 136,1 кв.м., загальною площею 213,1 кв.м., господарських будівель: літ.В сарай, літ.Г сарай, літ.Д сарай, літ.З убиральня, літ.И комора, літ.К убиральня, 1-4; І надвірні споруди. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач спадщину після смерті матері прийняв, є спадкоємцем за законом першої черги, вищенаведене спадкове майно дійсно належало спадкодавцю, відтак право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на вказане спадкове майно. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved