Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернулося до суду через свого представника Ткаченко Ю.О. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання коштів у кредит №71489373 від 25.04.2025 року, в загальному розмірі 16 975,00 грн, що складається із: 5 000,00 грн тіло кредиту; 1 500,00 грн відсотки; 675 грн комісія; 9 800,00 грн за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Також позивач просить стягнути судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 25.04.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит № 71489373, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 5 000,00 грн. строком на 30 днів ( з 25.04.2025 по 24.05.2025 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.25 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 750,00 грн.). 22.05.2025 року між позикодавцем та відповідачем за ініціативою останньої укладено Додаткову угоду №14994540 до Договору позики №71489373, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 28 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 58 днів (до 21.06.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,25 % на 1 %. 20.06.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15194248 до Договору позики №71489373, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 24 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 82 днів (до 15.07.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 1 % на 1 %. 16.07.2025 року між позикодавцем та позичальником/відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15368067 до Договору позики №71489373, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 112 днів (до 15.08.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 1 % на 1 %. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 р. за умовами якого, останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71489373 від 25.04.2025 р. Позивач посилався на порушення відповідачкою умов договору щодо порядку повернення кредитних коштів. Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують. 18 лютого 2026 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, а саме у зв`язку з отриманням відзиву на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти нарахування пені/неустойки, а також з метою забезпечення ефективного, швидкого та справедливого розгляду справи, позивач кваліфікує відзив на позовну заяву, як заяву про зменшення предмету спору та вважає за доцільне зменшити позовні вимоги на суму пені. А тому просять стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання коштів у кредит №71489373 від 25.04.2025 року, в загальному розмірі 7 175,00 грн, що складається із: 5 000,00 грн тіло кредиту; 1 500,00 грн відсотки; 675 грн комісія. Також позивач просить стягнути судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. Стислий виклад відзиву: Відповідач та її представник у відзиві зазначає наступне, дійсно відповідний кредитний договір відповідачем укладався, проте вважаємо позовні вимоги позивача в частині розрахунку заборгованості по ним необґрунтованими з таких підстав. Щодо заборгованості по неустойці та пені. З 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено режим воєнного стану. Тому відповідні нарахування неустойки по цьому договору з боку кредитної установи є неправомірними. Щодо нарахувань відсотків за користування кредитом по договору №71489373 від 25.04.2025 року, починаючи з 24.12.2023 року по всім кредитним договорам денна процентна ставка в силу приписів ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1%. Отже, максимальна сума відсотків по цьому кредиту могла бути 1500 грн за 30 днів користування кредитом. Цей кредитний договір, наскільки відповідачка пам`ятає нею повністю погашався. Але з часом вона могла знову скористатися послугами кредитора, оскільки пенсії на проживання їй не вистачало. Добровільно нею кредитний договір не продовжувався і за її ініціативою вона не просила збільшувати відсотки за користування кредитом. Вважає, що позивач скоріш за все не закривав її кредит і при повторному зверненні оформлював його як продовження старого кредитного договору. Наскільки вона пам`ятає, вона сплачувала кредитору по цьому кредиту, але відповідних документів у неї не збереглося. Зважаючи, що тіло кредиту залишилось незмінним їй не зрозуміло куди пішли кошти, що вона платила. Розрахунок заборгованості є просто набором цифр з боку позивача і не підкріплений первинними бухгалтерськими документвами. Щодо комісії договору №71489373 від 25.04.2025 року. Позивачем вказано, що 675 грн. грн. є заборгованістю за комісіями Банку. Закон України «Про споживче кредитування» дійсно передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Проте Верховний Суд України неодноразово наголошував, що комісії за обслуговування кредиту, які не були чітко прописані в договорі та не підкріплені переліком реальних послуг, є нікчемними, згідно із Законом України «Про споживче кредитування». Щодо витрат на правничу допомогу, вважаємо їх завищеними. Крім того, із реквізитів позовної заяви слідує, що адвокат має ту саму адресу і номер телефону, що і колекторська компанія, що створює розумні підстави вважати, що адвокат може бути просто штатним юристом колекторів деал груп і отримувати заробітну плату. А відповідні нарахування правничої допомоги - намагання збільшити мої фінансові зобов`язання. Відповідач просить задовільнити позов частково та стягнути з [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» суму заборгованості: за Кредитним договором №71489373 від 25.04.2025 року в розмірі 5000 грн. з яких: - 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу. Стислий виклад відповіді на відзив Ознайомившись з вище зазначеним відзивом, доводи відповідача на думку позивача не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. Щодо нарахування процентів та комісії за договором позики №71489373 від 25.04.2025 року, то позичальник отримав від кредитодавця та ознайомився з детальним розписом орієнтовної загальної вартості кредиту, з урахуванням процентної ставки, п.п. 11.1.9. Договору. Нарахування комісії за надання кредиту є правомірним та таким, що повністю відповідає умовам укладеного між сторонами договору. Вказана комісія прямо передбачена положеннями Договору кредиту, з якими позичальник був належним чином ознайомлений, погодився при його укладенні та прийняв на себе обов`язок їх виконання. Вважаємо, що позивачем у повному обсязі доведено витрати на правничу допомогу, адже до позовної заяви було додано належні та допустимі докази понесення таких витрат, зокрема договір про надання правничої допомоги, документи, що підтверджують обсяг та характер наданих послуг, а також платіжні документи, які свідчать про фактичну сплату відповідної грошової суми. За таких обставин витрати Позивача на правничу допомогу підлягають стягненню з Відповідача у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 30.12.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 21.01.2026 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. 26.01.2026 року на адресу суду від представника АТ «Державний ощадний банк України» надійшла запитувана інформація. 02.02.2026 року від відповідачки надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи та 05 лютого 2026 року була ознайомлена із позовною заявою та додатками до неї. 09.02.2026 року від відповідачки надійшла заява про відкладення розгляду справи. 13.02.2026 року через Електронний суд від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву. 16.02.2026 року через Електронний суд від відповідачки повторно надійшов відзив на позовну заяву. 18.02.2026 року через Електронний суд від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. 18.02.2026 року через Електронний суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив та заява про розгляд справи без їх участі. Встановлені судом обставини: 25.04.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит №71489373, шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) 33018. Відповідно до договору [PERSON] надано кредит на наступних умовах: тип кредиту кредит; сума кредиту складає 5 000,00 гривень; валюта українська гривня; строк кредиту 30 днів з 25.04.2025 по 24.05.2025 р.; Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору; тип процентної ставки фіксована; процентна ставка 0,250 % в день; комісія 15 % від суми наданого кредиту, тобто 750,00 грн; Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 6 125,00 грн. Кошти кредиту надавалися у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок відповідача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Факт переказу коштів підтверджується наданими позивачем доказами про переказ коштів на рахунок відповідача, а саме: довідкою № КД-000089153 від 24.11.2025 року та платіжною інструкцією № f5b68077-7396-4451-92d4-310e80dff00f про переказ коштів 25.04.2025 року в розмірі 5 000,00 грн, отримувач ХРІЄНКО СВІТЛАНА на карту № [NUMBER] . 22.05.2025 року між позикодавцем та відповідачем за ініціативою останньої укладено Додаткову угоду №14994540 до Договору позики №71489373, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 28 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 58 днів (до 21.06.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,25 % на 1 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту 7 525,00 грн. 20.06.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15194248 до Договору позики №71489373, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 24 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 82 днів (до 15.07.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 1 % на 1 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту 8 725,00 грн. 16.07.2025 року між Позикодавцем та Позичальником/Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15368067 до Договору позики №71489373, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 112 днів (до 15.08.2025 року) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 1 % на 1 %.Орієнтовна загальна вартість кредиту 10 225,00 грн. Згідно інформації від представника АТ «Державний ощадний банк України» повідомляється, що банком на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну карту [NUMBER] . Також банком надано виписку по особовому рахунку відповідачки, та з якого вбачається рух коштів за картковим рахунком з 25.04.2025 року по 28.04.2025 року, а саме містить зарахування 25.04.2025 року в розмірі 5 000,00 грн. Тобто ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на потрібну їй суму, в свою чергу остання зі свого боку не виконала умови кредитного договору. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 р. за умовами якого, останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71489373 від 25.04.2025 р. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка частково вносила платежі на виконання умов кредитного договору в загальному розмірі 3 250,00 грн, чим вчинила конклюдентні дії щодо договору. Проте вона не до кінця виконала умови кредитного договору і відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання коштів у кредит №71489373 станом на 20.11.2025 року та реєстру боржників у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 16 975,00 грн, що складається із: 5 000,00 грн тіло кредиту; 1 500,00 грн відсотки; 675 грн комісія; 9 800,00 грн за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, положеннями ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено, що 25.04.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит №71489373, шляхом підписання електронним підписом, та відповідачці було надано кредит в загальному розмірі 5 000,00 грн на 30 днів. Відповідач належним чином не виконав умови договору і в нього виникла заборгованість за договором. 22.05.2025, 20.06.2025 та 16.07.2025 року між позикодавцем та відповідачкою були укладені додаткові угоди до кредитного договору № 71489373, згідно яких було продовжено строк дії договору та змінено процентна ставку, що в кінцевому результаті становить: строк дії договору 112 днів до 15.08.2025 року, процентна ставка 1 % в день, орієнтовна загальна вартість кредиту 10 225,00 грн. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 р. за умовами якого, останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71489373 від 25.04.2025 р. Із відзиву вбачається, що відповідачка не заперечує факту укладення договору та отримання нею кредитних коштів. Щодо пояснень відповідачки про те, що вона повністю погашала кредит, то нею не надано підтверджуючих доказів. Проте із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка частково вносила платежі на виконання умов договору та загальна сума платежів становить 3 250,00 грн. Суд зауважує, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15. За таких обставин, умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги з надання кредиту і відповідно сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 675,00 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати відповідача боржником за цим платежем, що свідчить про безпідставність заявлених в цій частині вимог які не підлягають задоволенню. Виходячи із вищевикладеного та із умов договору, додаткових угод та графіків платежів відповідач повинен був сплатити тіло кредиту в розмірі 5000,00 грн, відсотки 4 475,00 грн, що в загальній вартості складає 9 475,00 грн, без врахування комісії за надання кредиту. Відповідачкою було частково погашено заборгованість в розмірі 3 250,00 грн. Отже, на думку суду позов в даній частині підлягає до часткового задоволення в загальному розмірі 6 225,00 грн (9475,00-3250,00=6225,00), що складається із: тіло кредиту 5 000,00 грн, відсотки 1 225,00 грн. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: Договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року; Витягу з Акту №2-ДІЛ від 01.12.2025 р. приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025; Витяг з Акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року; Платіжна інструкція на підтвердження оплати наданої правничої допомоги; Ордер серія АХ №1287256 від 03.09.2025 р.; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2099 від 03.04.2018 р.; Довіреність в порядку передоручення на представлення інтересів адвокатом. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи є завищеними та підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2 000 грн 00 коп. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 579937569.1 від 18.12.2025 про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 6 225,00 грн, з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (88,76 %), а саме судового збору 2 101,67 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial