Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості станом на 26.11.2025 р. за Договором про відкриття кредитної лінії №1386-1714 від 25.04.2024 р. в розмірі 17800 грн. з яких: 4000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 13800 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.04.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1386-1714, у вигляді електронних документів підписаних відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору товариство взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 3100 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період* - 30 днів; знижена процентна ставка 1,45%; стандартна процентна ставка 1.45 в день. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 30 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. В подальшому, відповідач всупереч умовам кредитного договору, порушила вищезазначені умови і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 15.01.2026 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, а також не заперечував щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що25.04.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1386-1714 від 25.04.2024 р. За вказаним Договором відповідач отримала кредит в загальній сумі 3100 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та довідкою про укладений договір. За умовами Договору розмір кредиту становить 3100 грн., який надається строком на 365 календарних днів, строк дії договору є рівним строку кредитування. Стандартна процентна ставка 1,45 проценти річних за кожен день користування кредитом, яка діє протягом всього строку дії Договору, за виключенням строку використання права користуватися кредитом за зниженою ставкою. Проценти сплачуються за фактичний строк користування кредитом, за кожен календарний день користування кредитом, які нараховуються на неповернену суму кредиту. За умовами вищевказаного договору відповідач зобов`язалася повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за вказаним договором. За довідкою про укладений договір станом на 26.11.2025 року загальний розмір заборгованості складає в розмірі 23479,95 грн. з яких: 4000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 19014,95 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та 465 грн. прострочена заборгованість по комісії. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 5679,95 гривень за умови погашення відповідачем решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 17800 грн. Враховуючи наведене, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить суд стягнути не повну суму заборгованості, а лише її частину 17800 грн., яка складається з: 4000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 13800 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1, 2 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.2, 3 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).У цьому разі визнання такого правочину недійсним судомне вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ч.1, 2 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець(виконавець, виробник)не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є не справедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договір них прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» не справедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Відповідно до ч. 5, 7 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. На підставі зазначеного у випадку недотримання сторонами в договорі вимог ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо несправедливих умов договору такий договір/правочин є спірним та може бути визнаний судом недійсним. За наявності в договорі несправедливих умов договір не є нікчемним, а лише може бути визнаний судом недійсним повністю чи частково за позовом сторони такого договору. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що: спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. При укладенні кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ Укр Кредит Фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У зв`язку з задоволенням позову понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2 662,40 грн. слід покласти на відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved