Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

09 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» представником відповідача [PERSON] адвокатом Кумечко М.С. подано заяву про ухвалення додаткового рішення в якій зазначає, що 26 січня 2026 року відбувся розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лип`янка" до [PERSON] про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 16 вересня 2005 рокупо суті та суд перейшов на стадію ухвалення рішення, проголошення якого відбулося 05 лютого 2026 року. 26 січня 2026 року адвокатом Кумечко М.С. в інтересах відповідача [PERSON] подано заяву про стягнення судових витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. [PERSON] 26 січня 2026 року було сплачено на користь адвоката Кумечко М.С. гонорар в розмірі 20500 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лип`янка" на користь [PERSON] судові витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 20500,00 гривень. Позиції учасників судового провадження Від представника позивача Кобченко О.М. надійшли запереченняв яких просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача Кумечко М.С. про стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що заява не підтверджена належними та допустимими доказами, не відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат, містить ознаки формального оформлення без фактичного підтвердження обсягу робіт, не підтверджує реальність сплати коштів та не доводить економічну обґрунтованість заявленої суми. У судове засідання учасники справи не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду заяви. Від представника відповідача адвоката Кумечко М.С. та представника позивача Кобченко О.М. надійшли заяви про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13 лютого 2026 року розгляд питання про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду на 24 лютого 2026 року (а.с.11). Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини і дійшов наступного висновку. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 05 лютого 2026 року, у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "Лип`янка" до [PERSON] про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 16 вересня 2005 року відмовлено. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Кумечко М.С. під час розгляду справи подано заяву про стягнення судових витрат та зроблено заяву про подання доказів про понесені судові витрати. На підтвердження понесених відповідачем судових витрат за надання правничої допомоги до заяви про ухвалення додаткового рішення надано копії документів, відповідно до яких [PERSON] понесла судові витрати на правничу допомогу в сумі 20500,00 грн, а саме: Договір про надання правничої допомоги від 03.11.2025, укладений між [PERSON] та адвокатом Кумечко М.С.; акт виконаних робіт від 26.01.2026 на суму 20500 гривень; квитанцію № 10 від 26.01.2026 про отримання адвокатом гонорару в сумі 20500 грн.; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 15 ЦПК України). Перевіряючи реальність надання відповідачу професійної правничої допомоги суд зазначає, що в матеріалах справи міститься відзив на позов, зустрічна позовна заява, клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позов, заперечення на відповідь на відзив. Крім цього, журналами судових засідань підтверджується участь представника у судових засіданнях під час розгляду справи. Суду надано належні та допустимі докази того, що відповідач [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу у зазначеному в заяві розмірі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судомна підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас, суд в даному випадку при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності та необхідності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Оцінюючи надані представником відповідача докази в підтвердження обсягів отриманих витрат на професійну правничу допомогу, а саме копію договору про надання правничої допомоги та акт виконаних робіт від 26.01.2026 до договору про надання правничої допомоги, суд зазначає, що послуги, які надавались адвокатом відповідачу є такими, що відповідають, як критеріям розумності, так і критеріям необхідності, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20500,00 грн є обґрунтованим. Суд зазначає, що послуги, зазначені в акті, дійсно були надані позивачу. Враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, зазначених у Акті виконаних робіт, приймаючи до уваги надані документи, які підтверджують понесені витрати, суд дійшов висновку про обґрунтованість вартості наданої позивачу правової допомоги у розмірі 20500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved