Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

23 вересня 2025 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] право на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП АФ «Озерне» (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0237197, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 30 квітня 1997 року №100-97, зареєстрований за №146). Свої вимоги мотивує тим, що письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №998/02-14 від 29 серпня 2025 року, йому було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що у наданих ним документах наявна невідповідність, а саме: наявна помилка а даті народження спадкодавця [PERSON] , а саме у заповіті, який зареєстрований у Спадковому реєстрі 08 липня 2008 року за №45045841 в графі «заповідач» вказано - [PERSON] та дата народження - [INFO] , а у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] дата народження вказана - [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП АФ «Озерне» на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0237197, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 30 квітня 1997 року №100-97, зареєстрований за №146, що також підтверджено довідкою №01/01-41/4024/3850, виданою 28 листопада 2025 року Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 травня 2004 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить право на земельну частку (пай) розміром 3,48 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП АФ «Озерне» (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0237197, виданий Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 30 квітня 1997 року №100-97, зареєстрований за №146). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 28 вересня 2002 року, посвідченого секретарем Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 123, [PERSON] заповіла все її майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, на що по закону на день смерті буде мати справо - [PERSON] . Осіб, яка мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Щодо невідповідності дати народження спадкодавця [PERSON] , зазначеної у витягу з Спадкового реєстру від 08 липня 2008 року за №15384729 в графі «заповідач» вказано - [PERSON] та дата народження - [INFO] , а у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] дата народження вказана - [INFO] , суд враховує, що наявність помилки при складанні заповіту у зазначенні дати народження спадкодавця [PERSON] , з урахуванням відповідності інших ідентифікуючих ознак спадкового майна, зокрема, номеру сертифікату, розташування земельної частки (паю), відсутності відомостей про належність спадкоємцю інших земельних часток (паїв), не може позбавляти особу права спадкування майна, охопленого заповітом. Згідно до Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №82372246 від 29 серпня 2025 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, заповіт від 25 вересня 2002 року, складений та посвідчений від імені [PERSON] та зареєстрований за № 123 не змінювався та не скасовувався. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що згідно довідки виданої Озерненським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 23-05/1926 від 30 вересня 2024 року на час своєї смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а разом з нею був зареєстрований та проживав [PERSON] , який таким чином прийняв спадщину. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №998/02-14 від 29 серпня 2025 року, йому було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що у наданих ним документах наявна невідповідність, а саме: наявна помилка а даті народження спадкодавця [PERSON] , а саме у заповіті, який зареєстрований у Спадковому реєстрі 08 липня 2008 року за №45045841 в графі «заповідач» вказано - [PERSON] та дата народження - [INFO] , а у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] дата народження вказана - [INFO] . Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved