Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У січні 2025 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, який умотивував тим, що 03.10.2021 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2431081 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 13300 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Зазначає, що згідно умов кредитного договору № 2431081, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням Ттовариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Вказує, що товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Згідно умов кредитного договору № 2431081, клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Крім цього, між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено ряд додаткових договорів до договору № 2431081 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.10.2021. Також вказує, що 10.08.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали договір факторингу № ККЛУ-10082023, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до [PERSON] за договором № 2431081 від 03.10.2021. Представник позивача зазначає, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 24585,42 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13290,1 грн.; заборгованість за відсотками - 11295,32 грн. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 2431081 від 03.10.2021 у загальному розмірі 24585,42 грн., а також судові витрати в рахунок сплаченого судового збору - 2422,40 грн. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 31.01.2025 відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання, з викликом лише відповідача. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлялася належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в порядку ч.10 ст. 187 ЦПК України. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що постановив відповідну ухвалу. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 03.10.2021 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено: договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2431081 (а.с.14-17); паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.13) та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком №1 до вищевказаного договору (а.с.18); у онлайн режимі, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) Р036, який було надіслано відповідачу на номер мобільного телефону. Згідно умов вищевказаного договору про надання фінансового кредиту, відповідачу було надано фінансовий кредит на суму 13 300 грн., строком на 30 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 1,99 % за один день користування кредитом. На підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу, позивачем до суду надано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 386-0403 від 04.03.2024, відповідно до якого було перераховано грошові кошти у розмірі 13300 гривень, маска картки № [NUMBER] (а.с.30). Також, 29.10.2021, 29.11.2021, 29.12.2021 та 29.01.2022 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено чотири додаткових договори до Договору №2431081 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, якими було продовжено строк користування кредитом, та дата повернення кредиту зі сплатою процентів за користування ним - 01.03.2022, а орієнтована загальна вартість кредиту складає 21224,29 грн. (а.с.14-27). 10 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Лінеура Україна». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 (а.с.32-33). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором фінансового кредиту №2431081 в загальній сумі 24585,42 грн. (а.с.34). Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості за кредитним договором №2431081 від 03.10.2021, станом на 10.08.2023 заборгованість за вищевказаним кредитним договором відповідачем [PERSON] не погашена та залишок заборгованості складає 24585,42 грн. (а.с.28). Судом також установлено, що 02.01.2025 представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», на адресу відповідача направлено досудову вимогу про виконання зобов`язання за кредитним договором, проте відповідачем вказана вимога залишена без належного реагування (а.с.36). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з такого. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до вимог ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Із матеріалів справи, зокрема з договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2431081 від 03.10.2021, паспорту споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), а також чотирьох додаткових договорів до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2431081, судом убачається, що сторони вищевказаного договору погодили: строк кредитування, умови повернення кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, а також погодили процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Отже між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором №2431081 від 03.10.2021, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] перейшло на підставі договору факторингу ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Відповідно до ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно із частиною першою та другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорах строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позиками не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №2431081 від 03.10.2021, в загальній сумі 24585,42 грн. За таких обставин, позивачем доведено наявність чинних між сторонами кредитних правовідносин, наявність обов`язку відповідача щодо виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а також порушення такого зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, а тому право кредитора підлягає захисту у судовому порядку. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягають до задоволення, а тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути вищевказану суму заборгованості за кредитним договором №2431081 від 03.10.2021. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути у рахунок повернення сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved