Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що має з відповідачем спільних дітей:[PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дітей. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до 10.04.2029 року, тобто до досягнення повноліття [PERSON] [INFO] , а надалі в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення повноліття [PERSON] , а надалі у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 07.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 03.02.2026 року відкладено розгляд справи, оскільки у суду не було відомостей про те, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та чи отримав він копію позовної заяви з додатками. 15.01.2026 року позивачка надала заяву, в якій зазначила, що вона позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Відповідач був повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Відзиву на позов він не подав. Ухвалою суду від 27.02.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Сторони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.04.2011 рокувиконкомом Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, відповідний актовий запис № 13; [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.08.2013 рокувиконкомом Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, відповідний актовий запис № 19; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.11.2015 рокувиконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, відповідний актовий запис № 5. Позивачка не проживає та не веде спільний побут з відповідачем з 2018 року. Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її повному утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Сімейним кодексом України визначено, що обов`язок по утриманню дітей покладено рівною мірою на батьків. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3ст. 181 СК України). Відповідно до частин 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів згідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.3 ст.77, ч.1 ст. 79 СК України аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, як то визначено ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". Отже, позивачка має право вимагати стягнення аліментів в судовому порядку, щоб забезпечити дітям гарантоване матеріальне утримання, яке не буде залежати від згоди батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначенні ст. 182 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, у суду відсутні заперечення відповідача щодо неможливості сплати аліментів в частці від свого доходу у розмірі, про який просить позивачка, доказів щодо скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали сплату ним аліментів на утримання дітей. Суд наголошує, що обов`язок утримувати спільних дітей є рівною мірою обох батьків. При цьому суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження на того з батьків, з ким проживає дитина, у зв`язку з чим з`являється певний дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє з батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи матеріальне становище батьків дітей, з метою забезпечення умов життя, достатніх для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою як матері, так і батька, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] - у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до 10.04.2029 року, тобто до досягнення повноліття [PERSON] [INFO] , а надалі в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення повноліття [PERSON] [INFO] , а надалі у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Необхідно зазначити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. На підставі п.1 ч.1ст.430ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved