Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (надалі ТОВ «Цикл Фінанс» чи позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2024568415 від 29 червня 2019 року у розмірі 7545,47 грн та судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Позов мотивовано тим, що 29 червня 2029 року між АТ «ОТП Банк» (надалі первісний кредитор) та відповідачем укладений кредитний договір №2024568415, згідно з яким кредитодавець надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором. АТ «ОТП Банк» умови договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак в подальшому відповідач не виконала у повному обсязі свої зобов`язання щодо повернення кредиту. 20 серпня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений договір факторингу №20/08/21, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги права вимоги до відповідача за кредитним договором №2024568415 від 29 червня 2019 року. ТОВ «Цикл Фінанс» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 7545,47 грн, що складається: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4453,21 грн, заборгованість за відсотками 0,7 грн, заборгованість по комісії 3091,56 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, у позовній заяві просив про розгляд справи без участі представника позивача ТОВ «Цикл Фінанс», не заперечив проти заочного розгляду справи. Доводи та заперечення відповідача. [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, на адресу суду повернуто поштове відправлення з відміткою ВПЗ «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач вважається повідомленим про дату судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 17 грудня 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом, долучивши докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу. 18 грудня 2025 року суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 19 грудня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14 січня 2026 року, яке було відкладено на 16 лютого 2026 року через неявку відповідача. 16 лютого 2026 року сторони до суду не з`явилися. Суд постановив ухвалу, без оформлення окремого документа, про заочний розгляд справи, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин 29 червня 2019 року АТ «ОТП Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №2024568415, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на таких умовах: розмір, валюта та цільове використання кредиту: 8587,82 грн, з яких: 7698,90 грн на придбання товару у продавця № 1 - ТО ТОВ «САВ-Дістрибьюшн КБ»; 350,00 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «смс-довідка»; комісійна винагорода за видачу кредиту 538,92 грн, дата остаточного повернення кредиту 29 червня 2021 року. Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовувалась фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару. У разі отримання кредиту також і на сплату послуг у продавця та/або на оплату комісійної винагороди за видачу кредиту. Кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини кредиту на поточний рахунок продавця послуг та/або утримання банком комісійної винагороди за надання кредиту (п. 1.4 договору). Пунктом 2 кредитного договору передбачено, що розмір процентної ставки становить 5% на місяць, кредит надається в гривні. ТО ТОВ «САВ-Дістрибьюшн КБ» видало видаткову накладну №ФЛЧФТ-0904-30936052 на суму 9099,90 грн на придбання товарів, рахунок №ФЛЧФТ-0904-30936052 від 29 червня 2019 року та специфікацію до кредитного договору. АТ «ОТП БАНК» виконало умови договору та перерахувало грошові кошти за договором на рахунок продавця, а відповідач придбав товар. Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту. Після укладення договору факторингу, позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення вимоги про погашення кредитної заборгованості від 23 червня 2025 року на адресу відповідача. Оскільки позичальник добровільно заборгованість не сплатив, товариство просило суд стягнути з відповідача 7545,47 грн заборгованості за кредитним договором, що складається з: 4453,21 грн - тіло кредиту, 0,7 грн - заборгованість за відсотками, 3091,56 грн комісія. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору №2024568415 від 29 червня 2019 з паспортом споживчого кредиту; копією анкети-заяви на отримання кредиту від 29 червня 2019 року копією договору факторингу №20/08/21 від 20 серпня 2021 року; копією реєстру боржників; копіями видаткової накладної №ФЛЧФТ-0904-30936052 на суму 9099,90 грн на придбання товарів, копією рахунку №ФЛЧФТ-0904-30936052 від 29 червня 2019 року, копією специфікацію до кредитного договорута іншими матеріалами справи. Застосовані норми права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу. Оскільки боржник свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконав, то розмір заборгованості за цим договором становить 7545,47 грн заборгованості за кредитним договором, що складається з: 4453,21 грн - тіло кредиту, 0,7 грн - заборгованість за відсотками, 3091,56 грн комісія. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 3000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року, додаткову угоду №2024568415 від 14 листопада 2025 року до договору про надання правової допомоги №43453613/1 від 25 серпня 2025 року, детальний опис виконаних робіт від 14 листопада 2025 року до договору про надання правової допомоги №43453613/1 від 25 серпня 2025 року, акт №20237748117 від 14 листопада 2025 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги. Судом встановлено, що 25 серпня 2025 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою С.А. укладено договір про надання правової допомоги №43453613/1. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги (правничої допомоги) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами. Судом встановлено, що 14 листопада 2025 року, адвокат Гулієва С.А. на виконання вимог договору надала детальний опис виконаних робіт від 14 листопада 2025 року в т.ч. правовий аналіз обставин, надання правових рекомендацій, складання позовної заяви, формування додатків до позовної заяви, на що витрачено 3 год часу. Згідно акта №20237748117 від 14 листопада 2025 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Цикл Фінанс» зобов`язане здійснити оплату за надані послуги у повному обсязі у сумі 3000 грн. При визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17). Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними. Як видно детального опису наданих послуг, які надавалися адвокатом складаються, зокрема із правового аналізу обставин, складання позовної заяви та складення попереднього розрахунку суми понесених судових витрат, формування додатків до позовної заяви. Правовий аналіз обставин, формування додатків до позовної заяви та складення попереднього розрахунку суми понесених судових витрат охоплюється послугою складення позовної заяви, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом. Розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній малозначній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих ним послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають становити 2000 грн, які слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved