Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Памірський М.А. звернувся до суду із цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором №466328-КС-006 про надання кредиту від 23.02.2024, що становить 16 120,72 грн, та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.02.2024 між ТОВ "Бізнес позика" та відповідачем [PERSON] укладено Договір №466328-КС-006 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію". ТОВ "Бізнес позика" 23.02.2024 направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №466328-КС-006. 23.02.2024 відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення цього договору на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9383, на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 23.02.2024 між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] було укладено Договір №466328-КС-006 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідно до п.1 договору кредиту, позивач надав відповідачу кошти у розмірі 5000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. За умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15514127 процентів за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором №466328-КС-006, то станом на 01.12.2025 він має заборгованість у розмірі 16 120,72 грн, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн, суми прострочених платежів по процентам - 10 370,72 грн, суми прострочених платежів за комісією - 750 грн. Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов вказаного кредитного договору, представник позивача просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього письмовими доказами на обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог та розміру судових витрат у встановлений судом строк не подав. Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року у цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 26 лютого 2026 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не прибув, у позові просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, 23.02.2024. ТОВ "Бізнес позика" через телекомунікаційну систему направило відповідачу [PERSON] пропозицію укласти договір (оферту) №466328-КС-006 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) про надання кредиту у сумі 5000,00 грн, на строк кредитування 16 тижнів, строк дії договору до 14.06.2024 (а.с.45-54). Відповідач 23.02.2024 надав згоду на отримання кредиту у сумі 5000,00 грн, строк кредитування 16 тижні, термін договору до 14.06.2024 що підтверджується прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №466328-КС-006 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 23.02.2024 (а.с. 55-65). Із копії Договору №466328-КС-006 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), (далі Договір №466328-КС-006) судом встановлено, що 23.02.2024 ТОВ "Бізнес позика" надало [PERSON] кредит у сумі 5000,00 грн, строк кредитування 16 тижнів, строк дії договору до 14.06.2024, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає - 10 480,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 11956,93 процентів (а.с. 35-44). Оферта, акцепт та Договір №466328-КС-006 підписані [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора UA-9383, який був надісланий позивачем відповідачу через телекомунікаційну систему на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 23.02.2024 між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] було укладено Договір №466328-КС-006 у електронній формі в порядку, визначеному ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію". Із копії візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що ТОВ "Бізнес позика" сформовано послідовність дій товариства та клієнта [PERSON] в ІТС (а.с.65-66). ТОВ "Бізнес позика" 23.02.2024 перерахувало кошти на рахунок [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 5000,00 грн, на картку [NUMBER] , що підтверджується інформацією ТОВ «ПрофітГід» (а.с.68). Вказане підтверджується також наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів інформацією про випуск на ім`я [PERSON] банківської карти [NUMBER] , та випискою про рух коштів по картковому рахунку [NUMBER] (банківська карта [NUMBER] ), який належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 23.02.2024 по 06.05.2042 (а.с.117-118). Відповідно до заборгованості за кредитом у гривні станом на 27.11.2025 [PERSON] має заборгованість перед ТОВ "Бізнес позика" у сумі 16 120,72 грн, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн, суми прострочених платежів по процентам - 10 370,72 грн, суми прострочених платежів за комісією - 750 грн (а.с.19-28). З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що між сторонами склалися правовідносини, які виникли з договору позики(кредиту) та які нормативно врегульовані нормами ЦК України Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із пунктами 5, 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Як встановлено судом, Договір позики між позикодавцем та [PERSON] був укладений з використанням інформаційно-комунікаційної системи ТОВ "Бізнес позика" підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання цього правочину. Без власного волевиявлення відповідача, без входу в інформаційно-комунікаційну систему, надання [PERSON] необхідної інформації для укладення договору, зокрема паспортних даних, ідентифікаційного коду, даних кредитної карти та інших даних, Договір позики між ТОВ "Бізнес позика" та відповідачем не був би укладений. Отже цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св 20), від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Відповідач не надав суду відзив на позов та докази на спростування позиції позивача, тому суд, на підставі наданих позивачем доказів, вважає встановленим, що відповідач належним чином зобов`язання не виконав, заборгованість за кредитним договором у повному обсязі не погасив. Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 16 120,72 грн підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн (а.с. 11). На підставі викладеного,

Outcome: approved