Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Підгаєцька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що після смерті його двоюрідного брата, з поважних причин пропустив строк для прийняття спадкового майна за законом, так як він вважав, що спадкодавець заповість належні йому земельні ділянки, будинку перестарілих, де він проживав, а також у нього були відсутні документи, які підтверджують родинні відносини із [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та з підстав викладених у позові просить задовольнити. Крім того, додав, що коли спадкодавець був у геріатричному пансіонаті, то він до нього не приїжджав, бо хворів, а лише йому телефонував. Він думав, що [PERSON] заповів належні йому земельні ділянки, пансіонату, бо він говорив, що так напевно зробить. Він нічого не зробив для того, щоб дізнатися чи дійсно спадкодавець заповів свої земельні ділянки, будинку перестарілих. Перешкод для подапння ним заяви про прийняття спадщини, у встановлені законодавством строку, не було. Вони із відповідачкою є найближчими спадкоємцями. Також він не знав, який встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, так як позивач не вартий тої спадщини. Вона доглядала спадкодавця, їздила до нього, годувала, прала одяг. Нехай це було один раз на тиждень, але було. До спадкодавця в геріатричний пансіонат ніхто, окрім неї, не приїжджав. Вона за свої кошти похоронила [PERSON] . В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Підгаєцької державної нотаріальної контори, не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у адресованій суду заяві, що не суперечить вимогам ЦПК України. Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, вважаючи причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не поважними, прийшов до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацом 6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: -у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви: -ці обставини визнані судом поважними. Відповідна правова позиція, яка в силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК України є обов`язковою для врахування судами при розгляді справ з подібними правовідносинами, висловлена Верховним Судом України у постановах від 26.09.2012 року в справі №6-85цс12 та від 04.11.2015 року в справі №6-1486цс15. Судом встановлено, що позивач є двоюрідним братом спадкодавця [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. [PERSON] , [INFO] , проживав у Петриківському обласному геріатричному пансіонаті з 10 травня 2022 року по день смерті, що стверджується інформацією вказаного закладу від 25 жовтня 2024 року. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 червня 2024 року, виданого Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Місце смерті вказано с. Петриків Тернопільський район Тернопільська область. До шести місяців після смерті спадкодавця, його двоюрідна сестра відповідач [PERSON] прийняла спадщину, а саме подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №211/2024, зокрема нотаріально посвідченою заявою [PERSON] від 28 жовтня 2024 року, про прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29 жовтня 2024 року. Встановлено, що позивач, у встановленому законодавством порядку не прийняв спадщину, звертався в нотаріальну контору із питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого двоюрідного брата, однак йому в цьому було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, що вбачається із поданої позовної заяви. Позивач у поданій ним позовній заяві вказує, що поважними причинами пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини є наступні обставини: - після смерті свого двоюрідного брата [PERSON] , він вважав, що спадкодавець заповів належні йому на праві власності земельні ділянки, геріатричному пансіонату, де він проживав, так як він говорив йому про це, під час останнього спілкування, а тому він не мав наміру звертатися до нотаріуса; - були відсутні документи, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем, а тому він не мав можливості своєчасно подати заяву, до нотаріуса, про прийняття спадщини. - йому не був відомий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Суд, вирішуючи питання про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, а тому вважає, що факт не проживання позивача із спакодавцем, незнання ним хто саме буде спадкувати майно спадкодавця та відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини із спадкодавцем, не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не свідчать про наявність у позивача об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення передбачених законом дій для прийняття спадщини. Вказане також відповідає чисельним правовим позиціям КЦС ВС. Судом встановлено, що причин, які б унеможливлювали своєчасне звернення позивача із заявою про прийняття спадщини, у останнього не було і це ж саме пітверджено в судовому засіданні самим [PERSON] . Позивач не довів наявність об`єктивних та непереборних обставин, які перешкодили йому подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. В силу ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Твердження позивача про те, що він не мав змоги своєчасно подати заяву, до нотаріуса, про прийняття спадщини, так як були відсутні документи, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем, а також, що він після смерті свого двоюрідного брата [PERSON] , вважав, що спадкодавець заповів належні йому на праві власності земельні ділянки, геріатричному пансіонату, де він проживав, а тому він не мав наміру звертатися до нотаріуса, суд до уваги не приймає, вважає їх неповажними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки такі обставин не були перешкодою позивачу для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк встановлений ст.1270 ЦК України, при цьому нотаріус мав би прийняти заяву про прийняття спадщини та завести спадкову справу, при цьому вказані обставини в подальшому могли б бути підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, і відповідно бути предметом судового розгляду. Відповідно до презумпції знання законодавства кожен вважається таким, що знає закони. Правова основа презумпції знання законодавства обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в статті 68 Конституції України. Незнання законів позивачем, тобто незнання ним встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини, не може вважатися поважною причиною пропуску такого строку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність у позивача поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення в нотаріальну контору в передбачений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після спадкодавця, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] , слід відмовити. Судові витрати покласти на позивача в межах ним понесених. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed