Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 79864,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 11.02.2025 року між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2213628 за умовами якого, остання отримала кредит в розмірі 7000 грн. У подальшому 25.06.2025 року між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №25062025, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2213628 від 11.02.2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 25062025 від 25.06.2025 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 24590 грн, яка складається з: 7000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1750 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; 7840 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 8000 грн заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). Крім того, 18.02.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 39105-02/2025 за умовами якого, остання отримала кредит в розмірі 4800 грн. У подальшому 25.04.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №250425, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 39105-02/2025 від 18.02.2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 250425 від 25.04.2025 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 11246,40 грн, яка складається з: 4800 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 2894,40 грн заборгованість за відсотками; 3072 грн заборгованість за штрафом; 480 грн комісія за видачу кредиту. Крім того, 10.02.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 73158845 за умовами якого, остання отримала кредит в розмірі 10500 грн. У подальшому 27.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 73158845 від 10.02.2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників №8 від 26.06.2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки у сумі 23843 грн, яка складається з: 13000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3028 грн заборгованість за відсотками; 6240 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування кредитом; 1575 грн комісія за надання кредиту. Окрім того, 09.02.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8216684 за умовами якого, остання отримала кредит в розмірі 5000 грн. У подальшому 27.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 8216684 від 09.02.2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників №7 від 26.06.2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки у сумі 20185 грн, яка складається з: 5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 4322,50 грн заборгованість за відсотками; 10000 грн неустойка, 862,50 грн комісія за надання кредиту. Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами у загальній сумі 79864,40 грн. та понесені судові витрати. 24.12.2025 ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади України та за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов, заяв та клопотань не подавала. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2213628, за умовами якого відповідачці надано кредит на суму 7000 грн на строк 345 днів, до 22.01.2026 безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3257,21% річних на фактичну заборгованість за кредитом. Згідно з пунктом 4.1 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів) та або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіку платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1000 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 днів. За платіжним дорученням № 40863698 від 11.02.2025 ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» перерахувало [PERSON] 7000 грн згідно з договором № 2213628 на картку № [NUMBER] . 25.06.2025 року між ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №25062025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІСТЬ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №25062025 від 25.06.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24590 грн, з яких: 7000 грн заборгованість за основним зобов`язанням; 1750 грн заборгованість по комісії за надання кредиту; 7840 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 8000 грн сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Також, 18.02.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 39105-02/2025 за умовами якого відповідачці надано кредит на суму 4800 грн на строк 120 днів, до 17.06.2025 безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] , орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом- 2572,74%. Відповідно до п. 5.3 договору у випадку невиконання позичальником умов договору, позичальник зобов`язаний сплатити неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості. Згідно листа iPay.ua вих. №3426-251202115142 від 02.12.2025 року згідно якого 18.02.2025 року о 01:35 год. зараховано 4800 грн на картку № [NUMBER] . Крім того, 25.04.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №250425, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №250425 від 25.04.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11246,40 грн, з яких: 4800 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2894,40 грн заборгованість за відсотками; 3072 грн заборгованість за штрафом; 480 грн сума комісії за видачу кредиту. Також, 10.02.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 73158845 за умовами якого відповідачці надано кредит на суму 10500 грн на строк 30 днів, до 11.03.2025 безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] , орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом- 1001,42%. 18.02.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 14265725 до договору надання коштів у кредит №73158845 від 10.02.2025 року згідно якого [PERSON] було додатково надано 2500 грн. Згідно п. 6.1. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному п. 2.2. договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаю з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором. За платіжним дорученням № 2065ed53-ec84-40e4-97b3-1b8a623423b2 від 10.02.2025 року перераховано 10500 грн на платіжну картку № [NUMBER] . За платіжним дорученням № 868abbb5-015c-4da5-a202-b4727946c940 від 18.02.2025 року перераховано 2500 грн на платіжну картку № [NUMBER] . Крім того, 27.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №8 від 26.06.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23843 грн, з яких: 13000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 3028 грн заборгованість за відсотками; 6240 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування кредитом; 1575 грн комісія за надання кредиту. Також, 09.02.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8216684 за умовами якого відповідачці надано кредит на суму 5000 грн на строк 360 днів, до 03.02.2026 безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] , орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом- 3194,73%. Згідно п. 6.1. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному п. 2.2. договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом (його залишком), за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаю з першого дня користування кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором та підлягають сплаті періодично кожні 30 календарних днів з дати надання кредиту у складі першого обов`язкового платежу та мінімальних обов`язкових платежів відповідно до п.п. 2.2.4 п. 2.2. та п.2.2.5. п.2.2. договору. Згідно листа АТ «ЮНЕКС БАНК» вих. №21-15960 від 27.11.2025 року 09.02.2025 року о 01:10 год. здійснено переказ на карту № [NUMBER] в сумі 5000 грн. Крім того, 27.03.2025 року між ТОВ «1 БЕЗЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №7 від 27.03.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20185 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 4322,50 грн заборгованість за відсотками; 10000 грн неустойка; 862,50 грн комісія за надання кредиту. На виконання ухвали суду від 28.01.2026 року, АТ КБ "ПриватБанк" надав інформацію про зарахування на картковий рахунок [NUMBER] кошти в сумі 4800 грн. 18.02.2025 року, АТ "Державний ощадний Банк України" надав інформацію про зарахування коштів на емітовану банківську картку [PERSON] № [NUMBER] 09.02.2025 року в сумі 5000 грн, 11.02.2025 року в сумі 7000 грн. Вирішуючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає про таке. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема, ними є договори та інші правочини. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Кредитні договори підписані електронним підписом позичальниці, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Відповідач порушив умови кредитних договорів, прострочила повернення чергової частини кредитних коштів та не повернув отримані кредити, а тому у кредитодавця виникло право вимагати повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, в тому числі і дострокового повернення. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договори факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, процентів за користування ними та комісії з боржника. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2213628 від 11.02.2025 року в сумі 8750 грн з яких: 7000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 1750 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; за кредитним договором №39105-02/2025 від 18.02.2025 року в сумі 8174,40 грн з яких: 4800 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2894,40 грн заборгованість за відсотками; 480 грн комісія за видачу кредиту, за кредитним договором №73158845 від 10.02.2025 року в сумі 17603 грн з яких: 13000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 3028 грн заборгованість за відсотками; 1575 грн комісія за надання кредиту, за кредитним договором №8216684 від 09.02.2025 року в сумі 10185 грн з яких: 5000 грн заборгованість за основою сумою боргу; 4322, 50 заборгованість за відсотками; 862, 50 грн комісія за надання кредиту. Що стосується позовних вимог в частині стягнення 8000 грн заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) за кредитним договором №2213628 від 11.02.2025 року, 3072 грн заборгованості за штрафом за кредитним договором №39105-02/2025, 10000 грн неустойки за кредитним договором №8216684 від 09.02.2025 року, то суд зазначає наступне. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, тому в частині стягнення 8000 грн заборгованості за неустойкою (штраф, пеня) за кредитним договором №2213628 від 11.02.2025 року, 3072 грн заборгованості за штрафом за кредитним договором №39105-02/2025, 10000 грн неустойки за кредитним договором №8216684 від 09.02.2025 - необхідно відмовити. Позов в частині стягнення 7840 грн заборгованості по комісії за обслуговування кредиту за кредитним договором №2213628 від 11.02.2025 року також не підлягає задоволенню з наступних підстав. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. До цих засад віднесено свободу договору (пункт 3), справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6). Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору. Закон України №1734-VІІІ «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом. Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Із матеріалів справи слідує, що умовами вказаного кредитного договору про надання грошових коштів у кредит, передбачено стягнення комісії за надання кредиту, яка нараховується за ставкою 14 % від суми кредиту і становить 7840 грн. Однак, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 7840 грн не може бути стягнута з відповідачки на користь позивача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22. Заборгованість по процентам за понадстрокове користування кредитом в сумі 6240 грн за кредитним договором №73158845 від 10.02.2025 року не підлягає стягненню з відповідачки у зв`язку із ненаданням позивачем доказів здійснення прологації кредитного договору, відповідно до умов, передбачених п. 7.1-7.5 Договору надання коштів у кредит № 73158845 від 10.02.2025 року. З цих підстав позов підлягає частковому задоволенню. На підставі п. 3 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачу задоволено позов у розмірі 55,98 % позовних вимог, то судовий збір необхідно стягнути в розмірі 1695,24 грн.

Outcome: partial