Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - позивач), діючи через свого представника - Паладич А.О., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №2624778 від 26 листопада 2021 року в розмірі 19 943 грн. 98 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримала від ТОВ «Лінеура Україна» кредит у розмірі 6 000 грн. 00 коп. на визначений строк зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 19 943 грн. 98 коп., з яких: 5 999 грн. 98 коп. заборгованість за тілом кредиту та 13 994 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. 23 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено договір факторингу №01.02-25/23, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Відповідно позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2624778 від 26 листопада 2021 року в розмірі 19 943 грн. 98 коп. Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, при цьому в матеріалах справи міститься її клопотання про розгляд справи без її участі, в якому вона просить позовні вимоги задовольнити повністю та зазначає, що проти винесення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча викликався до суду належним чином, зокрема як шляхом надіслання повістки про виклик за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 128, статті 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. При цьому останній заяв по суті справи та про розгляд справи без його участі до суду не подав. Заяви та клопотання учасників справи Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02 січня 2026 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без його участі та відзиву на позов не подав, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, 26 листопада 2021 року між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено кредитний договір №2624778, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу на 360 днів кредит у розмірі 6 000 грн. 00 коп. на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 8-19). Вказаний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора С000 (а.с. 14) та шляхом обміну електронними повідомленнями, що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено процентну ставку за кредитом у розмірі 0,01% на день до 26 грудня 2021 року та у розмірі 1,99% на день протягом решти строку кредитування (пункти 1.4 - 1.4.1) (а.с. 8). Відповідно до наявних в матеріалах справи документів ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало відповідачу на виконання вказаного вище кредитного договору 26 листопада 2021 року грошові кошти в сумі 6 000 грн. 00 коп. на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 26). Отже, ТОВ «Лінеура Україна» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №2624778щодо надання кредиту. Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, у відповідача перед ТОВ «Лінеура Україна»станом на 23 травня 2023 року виникла заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі розмірі 19 943 грн. 98 коп., з яких: 5 999 грн. 98 коп. заборгованість за тілом кредиту та 13 994 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 27-31). Суд погоджується з наведеним вище розміром заборгованості за тілом кредиту та за відсотками, оскільки в цій частині розрахунок відповідає умовам кредитного договору. 23 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено договір факторингу №01.02-25/23, відповідно до якого та згідно витягу з реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №2624778 на суму 19 943 грн. 98 коп., з яких: 5 999 грн. 98 коп. заборгованість за тілом кредиту та 13 994 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. (а.с. 32-38). Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача за кредитним договором №2624778 від 26 листопада 2021 року виникла заборгованість у розмірі 19 943 грн. 98 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю та стягнення вказаної заборгованості з відповідача на користь позивача. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved