Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на її користь доплату до страхової виплати у розмірі 161702,74 гривень. В обгрунтування позову позивач вказує, що 22 березня 2025 року на перехресті вул. Аркасівська та вул. Марка Кропивницького в м.Миколаєві водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з транспортним засобом позивача Ford C Max" номерний знак [NUMBER] . Постановою Центрального районого суду міста Миколаєва від 06 травня 2025 року по справі №490/2243/25 було визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті ДТП транспортний засіб Ford C-Max було пошкоджено, чим завдано позивачу матеріальних збитків. Пошкоджене авто було евакуйоване з місця ДТП евакуатором до Автосервісу AgainAvvay. Сума витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу від місця ДТП становить 2500 гривень. Відповідно до акту виконаних робіт №4999 від 12.05.2025 року, вартість відновлювального ремонту становить 238710 гривень. Позивач вказує, що фактичні витрати на ремонт та евакуацію авто з місця ДТП склали 241210 гривень. З них 238710 гривень склала вартість ремонту, а 2500 гривень вартість евакуації автомобіля. Розмір сплаченої Відповідачем страхової виплати ( 79507,26 грн.) не покриває повною мірою реальну шкоду від страхової події, яка становить 241210 гривень. Таким чином, різниця між фактично понесеними витратами та отриманою страховою виплатою складає 161702,74 гривень. Позивач не погодилась з отриманою нею сумою страхової виплати та 15.05.2025 року звернулась до офісу Відповідача зі зверненням про надання розрахунків, за якими здійснювалась оцінка страхового відшкодування. 19.05.2025 року позивач додатково звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з заявою про перегляд суми страхового відшкодування. Але ця заява була залишена ПАТ «НАСК «ОРАНТА» без відповіді. Позивач вказує, що відповідно до Полісу №227557821 від 06.03.2025 року максимальний розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих осіб, становить 250000 гривень. Розмір матеріальних збитків в результаті ДТП у розмірі 241210 гривень. повністю покривається страховим полісом. Представник відповідача правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджено постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2025 року згідно якого визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. З постанови вбачається, що 22.03.2025 року о 15:43 год. в районі регульованого перехрестя вул. Аркасівської та вул. Марка Кропивницького в м.Миколаєві, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21099», номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Марка Кропивницького, виїзжаючи на перехрестя з вул. Аркасівською на заборонний (червоний) сигнал світлофора здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford C-Max», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалась на дозволений (зелений) сигнал світлофора. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Судом досліджено поліс № 227557821 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.03.2025 року відносно транспортного засобу ВАЗ 21099 р.н. [NUMBER] згідно якого розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну потерпілих осіб становить 250 000 грн. Судом досліджено звіт № 101-25 від 22 березня 2025 року з якого вбачається, що ринкова вартість автомобіля «Ford C-Max» р.н. [NUMBER] на дату оцінки становить 632916,46 грн., вартість відновлювального ремонту становить 273365,73 грн. Судом досліджено повідомлення [PERSON] від 22.03.2025 року до ПАТ НАСК «Оранта» про дорожньо-транспортну пригоду. Судом досліджено заяву [PERSON] від 22.03.2025 року до ПАТ НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 22.03.2025 року. Судом досліджено страховий акт № ОЦВ-СП-25-14-7656/1 від 07.05.2025 року складений ПАТ НАСК "Оранта» згідно якого сума страхового відшкодування становить 79557,26 грн. Судом досліджено копію витягу з додатку Приват 24 з якої вбачається зарахування страхової виплати від ПАТ «НАСК «Оранта» на картку [PERSON] в розмірі 79507,26 грн. Судом досліджено акт виконаних робіт № 4999 від 12.05.2025 року складений ФОП [PERSON] згідно якого вбачається, що вартість ремонтних робіт транспортного засобу «Ford C-Max», номерний знак [NUMBER] становить 238710 грн. Судом досліджено акт № 016 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22.03.2025 року підписаний ФОП [PERSON] та [PERSON] про те, що послуги з евакуації автомобіля «Ford C-Max», номерний знак [NUMBER] на суму 2500 грн. виконані повністю, сторони перетензій одна до одної не мають. Судом досліджено квитанції від 13.05.2025 року та 19 травня 2025 року з яких вбачається оплата позивачем [PERSON] коштів ФОП [PERSON] коштів за ремонт транспортного засобу на загальну суму 238710 грн. Судом досліджено заяви [PERSON] від 19.05.2025 року та від 25.06.2025 року на ім`я голови правління ПАТ «НАСК Оранта» з проханням доплатити різницю в сумі страхової виплати в розмірі 161702,74 грн. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до частини другоїстатті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором абоЗаконом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. З огляду на вказане суд вважає, що саме на ПАТ «НАСК «ОРАНТА» як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок здійснити відшкодування завданої шкоди у межах суми страхового відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з:пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи; Відповідно до ч.ч. 1,2,3,4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає 1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини. Для транспортного засобу, строк експлуатації якого до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо якого є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни новими, включається вартість невживаних складових частин (деталей), дозволених заводом-виробником для обслуговування відповідних транспортних засобів. Для інших транспортних засобів до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу. Під час ремонту транспортного засобу не допускається встановлення складових частин (деталей), що призведе до зміни конструкції транспортного засобу або до невідповідності технічного стану транспортного засобу правилам дорожнього руху та технічної експлуатації. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів. Для здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідна особа обирається потерпілою особою з визначеного страховиком (МТСБУ) переліку Судом встановлено судом, , що ліміт відшкодування за полісом становив 250000 грн. та не був вичерпаний виплаченою сумою страхового відшкодування, а доказів погодження позивачем із ПАТ «НАСК «Оранта» розміру страхового відшкодування матеріали справи не містять, то саме страховик і має сплатити всю суму відновлювального ремонту. У такому разі не можна покладати обов`язок з відшкодування цієї суми відповідно до приписів статті 1194ЦК України на винуватця ДТП. Тобто різниця між сумою отриманого страхового відшкодування та фактично понесеними позивачем витратами на ремонт автомобіля становить 161702,74 грн. 241210 грн. (238710 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля + 2500 грн. витрати на евакуцію транспортного засобу) 79507,26 грн. (сума отриманого страхового відшкодування) = 161702,74. За такого суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 161702,74 грн. Відповідно до положень ст. 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1293,62 грн.

Outcome: approved