Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову зазначив, що 29.01.2024 [PERSON] уклав договір позики грошових коштів з [PERSON] , відповідно до умов якого передав позичальнику грошові кошти в сумі 198 345 гривень, що еквівалентно 5250 доларів США за офіційним кусом НБУ, строком до 29.06.2025. Договір позики посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Китаєвою О.О. Умовами договору визначено, що безпроцентна позика, надана за договором, може бути повернута позичальнику достроково. Визначений графік погашення наступним чином: у період з 29.02.2024 по 28.02.2025 по 250 доларів США за офіційним курсом НБУ щомісячно; з 29.03.2025 по 29.06.2025 по 500 доларів США за офіційним курсом НБУ щомісячно. 29.02.2024 відповідач частково повернув грошову суму у розмірі 22 668 гривень, що еквівалентно 600 доларам США. Залишок коштів у розмірі 4650 доларів США відповідач у визначений термін не повернув, взяті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, у зв`язку з чим 12.09.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Китаєвою О.О. була передана заява про повернення суми боргу в п`ятиденний термін після одержання заяви. Зазначену заяву [PERSON] отримав, не заперечував проти розміру боргу та його повернення. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, позивач вимушений звернутись до суду з позовом. Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики грошових коштів в сумі 192 104,06 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2025 відкрито проводження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, позовні вимоги просив задовольнити, справу розглянути без його участі та без фіксації технічними засобами, про що до суду подав письмову заяву. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений, у судові засідання тричі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 29.01.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Китаєвою О.О., зареєстровано в реєстрі за № 9. За умовами договору [PERSON] (позикодавець) передав у власність (позичив) [PERSON] (позичальнику) грошові кошти в сумі 198 345 гривень, що є еквівалентом 5250 доларів США, за офіційним кусом НБУ, який діє на день посвідчення договору, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві вищевказану суму грошових коштів (суму позики) на умовах, визначених договором. Зазначену у договорі суму позичальник зобов`язався повернути готівкою в строк до 29.06.2025. Пунктом 4 Договору визначений графік повернення грошових коштів, згідно з яким останній період повернення коштів до 29.06.2025 в еквіваленті 500 доларів США, який має бути повернутий в національній валюті гривні за офіційним курсом НБУ, який буде діяти на день повернення коштів (а.с.6-7). 12.09.2025 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Китаєвої О.О. із заявою до [PERSON] про повернення грошових коштів за договором позики в сумі 192 104,06 грн., що еквівалентно 4650 доларів США, у п`ятиденний термін після одержання відповідної заяви. Згідно інформації, яка міститься на зворотній стороні заяви, [PERSON] отримав копію заяви особисто 12.09.2025 (а.с.8). Станом на дату розгляду справи інформація про задоволення вказаної заяви та повернення суми боргу в матеріалах справи відсутня. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмову від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язань. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та двох - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Дослідженими судом доказами підтверджується факт укладення між позивачем та відповідачем договору позики грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом. У договорі позики грошових коштів сторони узгодили всі істотні умови. Відповідач зобов`язання за договором позики не виконав у повному обсязі, грошові кошті у строк, визначений договором не повернув, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики - 192104,06 грн. Станом на день звернення з позовом та на час розгляду справи відповідачем не спростовано вимоги позивача, не надано доказів повернення суми боргу. Враховуючи доведеність вимог, заявлених позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсягу. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,04 грн..

Outcome: approved