Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 97 409,52 грн та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 15 грудня 2024 року о 18 год 20 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем FIAT н/з [NUMBER] , рухаючись на автодорозі сполученням Львів-Краковець 48 км, не був уважним до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив попутне зіткнення із автомобілем RENAULT н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , після чого автомобіль марки FIAT н/з [NUMBER] , інертно відкинуло на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення із транспортним засобом марки MAN н/з [NUMBER] , із напівпричіпом марки TAD CLASSIC 30-3 н/з [NUMBER] , який рухався йому на зустріч. Внаслідок зіткнення, транспортні засоби отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3, п.12.1 та п.13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 26.03.2025 провадження в справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Дані ЄЦБД МТСБУ не містять підтвердження, що на момент ДТП транспортний засіб FIAT н/з [NUMBER] був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також відомостей, що водій [PERSON] підпадає під норму п.13.1 ст.13 Закону № 1961, немає. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ серія СА/ 356155 (дія з 27.11.2024 по 26.11.2025), страховик ТДВ "СК "ГАРДІАН", відомості внесенні в ЄЦБД МТСБУ. З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), [PERSON] , який є представником власника КТЗ RENAULT н/з [NUMBER] - [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП від 18.12.2024 та заявою на виплату страхового відшкодування від 18.12.2024. Відповідно до Звіту №65/25 про оцінку автомобіля RENAULT SCENIC реєстраційний номер [NUMBER] від 08.01.2025, оцінювачем визначено: ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження 180008,19 грн; вартість відновлювального ремонту складає 158004,75 грн; коефіцієнт фізичного зносу 0,7; вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 94409,52 грн без урахування ПДВ. МТСБУ перерахувало потерпілому [PERSON] суму відшкодування у розмірі 94409,52 грн, що підтверджується платіжним дорученням №11141 від 18.04.2025. Крім того, МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого 3000,00 грн. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність. МТСБУ відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати та отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність, в розмірі понесених фактичних витрат, в порядку зворотної вимоги (регресу) та відповідачем в добровільному порядку позивачу не відшкодовані, що порушує його законні права і інтереси. За наведеного просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 07.10.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, про що повідомлено сторони. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді Залізничного районного суду міста Львова від 08.12.2025 продовжено строк розгляду цивільної справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення /виклику/ сторін на термін не більше тридцяти днів з дня отримання судом відомостей щодо вручення поштового відправлення відповідачу. Від відповідача 12.02.2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач [PERSON] заперечує позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування свої заперечень покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. У матеріалах страхової справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про дослідження причин дорожньо-транспортної пригоди, визначення технічного стану транспортного засобу, яким керував [PERSON] , чи водій автомобіля RENAULT SCENIC реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , відсутня довідка з гідро-метеоцентру про погодні умови станом на 15.12.2024. Обставини ДТП відомі лише з протоколу та з пояснень самого водія [PERSON] . Висновку спеціаліста/експерта стосовно порушень [PERSON] вимог п.2.3, п.12.1 та п.13.1 ПДР України, чи спроможності дій водія до даної дорожньої обстановки за вище описаних умов до даних обставин справи позивачем не надано. Тобто підставою для подання регресного позову має бути причинно-наслідковий зв`язок між невідповідністю дій водія до дорожніх умов у певній дорожній ситуації, погодних умов, технічного стану автомобіля до існуючих вимог ПДД та дорожньо-транспортною пригодою. Звертає увагу на те, що позивач по одному і тому самому ДТП здійснило регламентну виплату власнику автомобіля RENAULT SCENIC реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , однак відмовило у виплаті ПП «ТАД» через відсутність доказів, що [PERSON] винен у скоєнні ДТП. Окрім цього, зазначає, що про огляд транспортного засобу він не був повідомлений, оскільки не отримував жодних повідомлень про такий захід. Просить відмовити у задоволенні позову. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи у продовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Судом встановлено, що [PERSON] 15 грудня 2024 року о 18 год 20 хв. на автодорозі сполученням Львів-Краковець 48 км, керуючи автомобілем FIAT SCUDO номерний знак [NUMBER] , не був уважним до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив попутне зіткнення із автомобілем RENAULT SCENIC номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , після чого автомобіль марки FIAT SCUDO номерний знак [NUMBER] інертно відкинуло на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення із транспортним засобом марки MAN TGX номерний знак [NUMBER] , із напівпричіпом марки TAD CLASSIC 30-3 номерний знак [NUMBER] , який рухався йому на зустріч. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.2.3, п.12.1 та п.13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Наведене стверджується постановою Яворівського районного суду Львівської області від 26.03.2025, якою провадження в справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Роз`яснено [PERSON] , що дане провадження буде закрито з нереабілітуючих обставин /а.с.39/. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] убачається, що автомобіль «RENAULT SCENIC» номерний знак [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] /а.с.42/. 18 грудня 2024 року до МТСБ України з заявою на виплату відшкодування (за пошкоджений транспортний засіб) звернувся представник власника автомобіля «RENAULT SCENIC» номерний знак [NUMBER] [PERSON] адвокат [PERSON] , який зазнав матеріальних збитків внаслідок дорожньої -транспортної пригоди /а.с.12/. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №СА/0356155 /а.с.43/. Також встановлено, що на момент даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому потерпілий [PERSON] був змушений звернутися до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Згідно зі звітом №65/25 про оцінку автомобіля «RENAULT SCENIC» номерний знак [NUMBER] , складеного СПДФО [PERSON] 08.01.2025, вартість відновлювального ремонту автомобіля «RENAULT SCENIC» номерний знак [NUMBER] складає 158 004,76 грн; вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, завданого власнику автомобіля «RENAULT SCENIC» номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] складає 94409,52 грн; ринкова вартість автомобіля «RENAULT SCENIC» номерний знак [NUMBER] складає 180 008,19 грн /а.с.14-16/. Згідно з платіжною інструкцією №11141 від 18.04.2025 позивачем перераховано потерпілому [PERSON] виплату по справі №112186, згідно наказу №3.1/11505 від 16.04.2025, т.з. [NUMBER] у розмірі 94409,52 грн /а.с.34/. Окрім цього, відповідно до платіжної інструкції №855294 від 04.02.2025 позивачем здійснено оплату послуг аваркома (експерта) по справі №112186, згідно рах.№65 від 08.01.2025 т.з. [NUMBER] у розмірі 3000,00 грн /а.с.35/. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви про відшкодування заподіяної шкоди потерпілого, МТСБУ сплатило на його користь, як власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 94409,52 грн у зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме у зв`язку з тим, що відповідач, як винна особа, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на момент вчинення ДТП. Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до приписів ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно з ч. 2.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно п.п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд не приймає до уваги покликання відповідача на те, що у матеріалах страхової справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про дослідження причин дорожньо-транспортної пригоди, визначення технічного стану транспортного засобу, яким керував [PERSON] , чи водій автомобіля RENAULT SCENIC реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , відсутня довідка з гідро-метеоцентру про погодні умови станом на 15.12.2024, оскільки предметом спору є відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, а не встановлення причин настання ДТП. Такі обставини встановлюються судом при розгляді матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Суд звертає увагу відповідача на те, що постановою Яворівського районного суду Львівської області від 26.03.2025 провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення та роз`яснено йому, що дане провадження буде закрито з нереабілітуючих обставин. Окрім цього, суд зазначає, що апеляційну скаргу, на яку покликається відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, постановою Львівського апеляційного суду повернуто апелянту без розгляду. Також не заслуговує на увагу суду твердження відповідача про те, що його не було повідомлено про час і місце проведення огляду пошкодженого автомобіля, оскільки відповідачем не надано суду будь яких доказів, які б спростовували розрахунки позивача, як і не заявлялось клопотання про призначення судово авто-товарознавчої експертизи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, враховуючи те, що постановою Яворівського районного суду Львівської області від 26.03.2025 провадження усправі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, тобто з нереабілітуючих обставин, заподіяна шкода потерпілому відповідачем не відшкодована, на момент ДТП у відповідача був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 94409,52 грн, а також те, що відповідач на час розгляду справи сплачену позивачем суму коштів не відшкодував, то відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом стягнення із [PERSON] на користь МТСБУ відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 94409,52 грн, а також витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 3000,00 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved