Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

22.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі - ТОВ «Коллект центр») звернулися до Баранівського районного суду Житомирської області та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 1931873 у розмірі 18 582,41 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначали, що 12.04.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1931873 у електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн на строк 30 днів зі сплатою 1,99 % у день за користування кредитними коштами. Отримавши кошти останній своїх зобов`язань за договором не виконав і тому утворилась заборгованість в розмірі 18 379,56 грн. Позивач ТОВ «Коллект центр» відповідно до договорів факторингу від 30.12.2021 та від 10.01.2023 набув права вимоги за кредитним договором № 1931873 від 12.04.2021, однак відповідач у добровільному порядку заборгованості не погасив. З метою захисту майнових прав змушені звернутись до суду. 24.12.2025 ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області справа направлена до розгляду до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю. 16.01.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У додаткових поясненнях у справі від 03.03.2026 відповідач зазначив, що долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості є неправильним, оскільки у ньому не враховано суми, які вносилися ним на погашення заборгованості, відсотки за користування кредитом нараховані поза межами строку кредитування, а також порушено правило нарахування процентів на залишок позики. Відтак відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати як по сплаті судового збору, так і витрат на правничу допомогу. Сторони в судове засідання 03.03.2026 не з`явилися. Оскільки про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у заявах клопотали про проведення судового засідання без їх присутності, згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 14.04.2021 укладено договір позики № 1931873, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 12.05.2021 зі сплатою відсотків за процентною ставкою 1,99 % у день за користування кредитними коштами. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта на реквізити платіжної картки № [NUMBER] (а. с. 9). Договір підписаний [PERSON] із використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором з використанням мобільного телефону [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої ТОВ "ФК "Фінекспрес" від 17.11.2025 на виконання умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», на користь [PERSON] на карту № [NUMBER] 12.04.2021 перераховано кошти у сумі 6 000,00 грн. Аналогічна інформація зазначена у повідомленні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» на адресу ТОВ «Вердикт капітал» від 18.11.2025 (а. с. 76, 48-49). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», [PERSON] нарахована заборгованість за договором № 1931873 в розмірі 18 379,56 грн, з яких 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 12 379,56 грн заборгованості за відсотками (а. с. 10-14). Згідно з розрахунками заборгованості, наданими ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр», [PERSON] нарахована заборгованість за договором № 1931873 в розмірі 18 582,41 грн, з урахуванням 3% річних та інфляційних збитків відповідно до ст. 625 ЦК (а. с. 16-17). Також 30.12.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір факторингу № 30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 18-28. До договору долучено копію платіжного доручення про сплату ТОВ «Вердикт капітал» коштів на користь ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання договору факторингу від 30.12.2021; Акт прийому-передачі реєстру боржників від 30.12.2021; копію реєстру боржників та витяг з реєстру боржників від 30.12.2021. 10.01.2023 було укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № 1931873 (а. с. 29-47, 78). До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 10.01.2023; Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023; Реєстр боржників від 10.01.2023 та витяг з реєстру боржників, де зазначено, що за [PERSON] нарахована заборгованість за договором № 1931873 в розмірі 18 582,41 грн. При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання договору позики. Договір позики № 1931873 від 12.04.2021 укладений між первісним позикодавцем та [PERSON] у електронній формі відповідно до вимог ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено факт надання грошових коштів відповідачу за кредитним договором № 1931873 у розмірі 6000,00 грн, надавши інформацію від фінансової установи ТОВ "ФК "Фінекспрес", яка надавала послуги перерахування коштів, від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Суд звертає увагу, що маска картки, зазначена у договорі, співпадає із маскою картки зазначеної ТОВ "ФК "Фінекспрес", також ідентичними є персональні дані отримувача коштів (ПІБ, РНОКПП, номер телефону), сума коштів та час їх перерахування. Позивачем доведено правові підстави набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відповідно до договорів факторингу від 30.12.2021 та договору відступлення права вимоги від 10.01.2023. Одночасно всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не долучено доказів на підтвердження розміру заборгованості за договором № 1931873 від 12.04.2021. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] має невиконані зобов`язання за вказаним договором у розмірі 18 582,41 грн, з яких 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 12 379,56 грн заборгованості за відсотками, 175,24 грн інфляційні збитки, 27,61 грн нараховані 3% річних. Проте із наданого розрахунку заборгованості первісного позикодавця ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (а. с. 10-14) вбачається, що відповідачем на погашення заборгованості внесено 4367,04 грн, а відсотки за користування кредитом нараховані за період з 12.04.2021 до 08.11.2021, хоча у договорі визначено строк кредитування 30 днів, до 12.06.2021. Нарахування відсотків поза межами дії строку кредитного договору не відповідає вимогам закону, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд (постанова ВП ВС від 25.05.2021 у справі 149/1499/18, постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). Відповідно до узгоджених умов зі сплати 1,99 % за день відповідач мав зобов`язання сплатити відсотки у розмірі 3582,00 грн (6000 х 1,99% х 30 днів), тому з урахуванням внесених відповідачем сум заборгованість [PERSON] становить 5214,96 грн (6000 + 3582,00 - 4367,04). Розрахунки заборгованості правонаступників первісного позикодавця (а. с. 15-16) суд не приймає до уваги, оскільки згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а застосування ст. 625 ЦК України щодо нарахування 3% річних та інфляційних збитків прямо суперечить вимогам п. 18 Перехідних положень ЦК України. Твердження відповідача щодо порушення порядку нарахування відсотків на залишок позики суд вважає безпідставними, оскільки кошти на погашення кредиту відповідачем були внесені вже після закінчення строку кредитування, тому правильним є нарахування щоденних процентів із наданої суми кредиту 6000,00 грн. Відтак позивачем частково доведено порушення його майнових прав відповідачем. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» у розмірі 28,06 %, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial