Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У грудні 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі - ТОВ «Деал Фінанс Груп») Велікданов С.К. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту № 8143832 від 14.07.2025 року у розмірі 38 055 грн, з яких: 15 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 967,50 грн сума заборгованості за процентами; 2 587,50 грн сума заборгованості за комісією; 7 500 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою, а також стягнути із відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 14.07.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 8143832, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 15 000 грн строком на 360 днів (з 14.07.2025 до 08.07.2025), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту (у грошову виразі 2 587,50 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у розмірі 750 грн за кожен день понадстрокового користування. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 251718, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000 шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, комісії, неустойки у строки і на умовах, передбачених договором кредиту, належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складає 38 055 грн, з яких: 15 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 967,50 грн сума заборгованості за процентами; 2 587,50 грн сума заборгованості за комісією; 7 500 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. 16.09.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 8143832 від 14.07.2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №19/11/25-02 від 19.11.2025 року до договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38 055 грн, з яких: 15 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 967,50 грн сума заборгованості за процентами; 2 587,50 грн сума заборгованості за комісією; 7 500 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту № 8143832 від 14.07.2025 року в сумі 38 055 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09.01.2026 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09.01.2026 року, не скористався. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 8143832, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 15 000 грн строком на 360 днів (з 14.07.2025 до 08.07.2025), із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95% за один день, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (у грошову виразі 2 587,50 грн). У разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка у розмірі 750 грн за кожен день понадстрокового користування. За умовами вказаного договору позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом і комісію за надання кредиту. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 251718, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало умови договору і надало відповідачу кредит в сумі 15 000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Юнекс Банк» №21-16397 від 04.12.2025 року про проведення платежу 14.07.2025 року на суму 15 000 грн на карту № [NUMBER] . Натомість, [PERSON] у встановлений договором строк не повернула грошові кошти, не сплатила проценти за користування ними, комісію за надання кредиту та неустойку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 16.09.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 8143832 від 14.07.2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог №19/11/25-02 від 19.11.2025 року до договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38 055 грн, з яких: 15 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 967,50 грн сума заборгованості за процентами; 2 587,50 грн сума заборгованості за комісією; 7 500 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. Встановлено, що ТОВ «Деал Фінанс Груп» має право вимоги до [PERSON] на підставі укладеного договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року. Зважаючи відсутність заперечення відповідача, суд вважає доведеним розмір заборгованості за кредитним договором № 8143832 від 14.07.2025 року за основною сумою боргу 15 000 грн, заборгованості за відсотками 12 967,50 грн, заборгованості за комісією 2 587,50 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені/неустойки в сумі 7 500 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки заборгованість за пенею/неустойкою нараховані у період дії в Україні воєнного стану, то [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп». Отже, оскільки нарахування позивачем пені/неустойки за кредитним договором № 8143832 від 14.07.2025 року в сумі 7 500 грн, здійснювалось під час дії воєнного стану, таке нарахування не відповідає вимогам закону. При виборі й застосуванні норми права до зазначених правовідносин суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 31 липня 2024 року у справі №161/11703/22. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитними договорами, необхідно задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 8143832 від 14.07.2025 року у розмірі 30 555 грн, з яких: 15 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 967,50 грн сума заборгованості за процентами; 2 587,50 грн сума заборгованості за комісією. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмовив позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позовна заява ТОВ «Деал Фінанс Груп» подана через «Електронний суд». Тому при зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із застосуванням коефіцієнту 0,8, для пониження відповідного розміру ставки судового збору, в сумі 2 422,40 грн. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 38 055 грн, а задоволено на суму 30 555 грн, тобто на 80,29% (30 555 грн х 100 : 38 055). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1 944,94 грн, пропорційно до задоволеної частини вимог (2 422,40 грн х 80,29%), судового збору. Крім того, при зверненні до суду з позовною заявою позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial