Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області звернулася Генеральний директор КП "Рівненський обласний центр психічного здоров"я населення" Рівненської обласної ради Л. ДИШЛЮК із заявою, в якій просить винести рішення згідно якого задоволити заяву комунального підприємства „Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення Рівненської обласної ради про госпіталізацію недієздатної особи [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в психіатричний стаціонар КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради. Заява обгрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , поступила ургентно, доставлена бригадою екстреної швидкої медичної допомоги у супроводі працівників поліції та брата опікуна в комунальне підприємство „Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення, у зв`язку з погіршенням психічного стану та неадекватною поведінкою. Згідно комісійного огляду лікарів-психіатрів комунального підприємства „Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення від 02.03.2026 р. є достатні підстави вважати, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, через який вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Зі слів брата-опікуна протягом останніх днів відмічається значне погіршення стану - перестала спати, стала озлоблена, некерована, дратівлива. Раптово кинулась на брата з ножем та розбила скляну пляшку об його голову. При поступленні емоційно неадекватна. Вказує маячні ідеї відношення. Поводиться фамільярно, претензійно. Періодично починає кричати, нецензурно висловлюється. Каже: «Брат робить ложні виклики, через це вона дала йому пляшкою по голові, щоб він знав своє місце, а вона могла розслабитись». Кричить: У неї немає ніякої хвороби та ніякого загострення. Хай брат кине на карту 50 тис., а вона собі купить новий андроїд». Неодноразово вимагала, щоб їй принесли «енергетик». У відповідь на зауваження стає агресивною. Жодних пояснень щодо свого стану не сприймає. Критика до власного стану відсутня. Згідно рішення Рівненського міського суду від 03.12.2025 року опікуном недієздатної [PERSON] призначено [PERSON] . [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, через який вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих та згідно рішення Конституційного Суду України, недієздатна [PERSON] потребує госпіталізації в заклад з надання психіатричної допомоги, а саме Комунальне підприємство «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] та лікар-психіатр підтримали заяву, просили задоволити. Зазначивши, що при огляді встановлено, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, через який вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, згідно рішення Конституційного Суду України, потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, а саме Комунальне підприємство «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради. Заінтересована особа [PERSON] підтримав заяву та вважає, що на даний час його сестрі [PERSON] необхідне надання психіатричної допомоги в стаціонарі КП "Рівненський обласний центр психічного здоров"я населення" у зв"язку з погіршенням її психічного стану здоров"я. Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти примусової госпіталізації. Адвокат [PERSON] - Теперик О.В. в судовому засіданні підтримав заяву, просить її задоволити та пролікувати [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , поступила ургентно, доставлена бригадою екстреної швидкої медичної допомоги у супроводі працівників поліції та брата опікуна в комунальне підприємство „Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення, у зв`язку з погіршенням психічного стану та неадекватною поведінкою. Як зазначено у комісійному огляді за результатами огляду лікарів-психіатрів комунального підприємства „Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення Рівненської обласної ради від 02.03.2026 р., [PERSON] з родини службовців. Має середню освіту. Незаміжня, дітей немає. Проживала з матір`ю, яка померла. Є особою з інвалідністю II групи. Недієздатна з 2019 року, згідно рішення суду від 03.12.2025 р. опікуном призначено брата. Хворіє на шизофренію з 18 років. Захворювання носить безремісійний перебіг. Утримується постійна маячна симптоматика. Стаціонарно лікується по 2-3 рази на рік. Після виписки ліки не приймає. У грудні 2025 р. поводилась розгальмовано, агресивно до оточуючих, на зауваження не реагувала, вночі не спала, робила непередбачувані речі. Через це бригадою ЕМД була доставлена в ЦПЗН, проте відмовилась давати згоду на госпіталізацію, тому лікувалась у примусовому порядку згідно рішення суду від 08.12.2025 р. по 08.01.2026 р. Зі слів брата-опікуна, протягом останніх днів відмічається значне погіршення стану: перестала спати, стала озлоблена, некерована, дратівлива. Раптово кинулась на нього з ножем та розбила пляшку об його голову. [PERSON] у свідомості, розмовному контакту доступна. Емоційно неадекватна. Настрій мінливий. Мислення прискорене за темпом, паралогічне, зісковзуюче, іноді непослідовне. Виказує маячні ідеї відношення. Під час розмови постійно ходила по кабінету. Поводилася фамільярно, претензійно. Переважно веде монолог. Періодично починає кричати, нецензурно висловлюється. Каже: «Брат робить ложні виклики, через це вона дала йому пляшкою по голові, щоб він знав своє місце, а вона могла розслабитись». Кричить: «У неї немає ніякої хвороби та ніякого загострення. Хай брат кине на карту 50 тис., а вона собі купить новий андроїд». Неодноразово вимагала, щоб їй принесли «енергетик». Поводиться дурашливо, розгальмовано. У відповідь на зауваження стає агресивною. Категорично відмовляється давати згоду на госпіталізацію та лікування. Жодних пояснень щодо свого стану не сприймає. Критика до власного стану відсутня. Є достатні підстави вважати, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, через який вона вчиняє дії небезпечні для себе та оточуючих. Як встановлено судом із копії ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2025 року, якою призначено [PERSON] , [INFO] опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Конституційний Суд України прийняв рішення у справі №1-170/2018 (1114/18) за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень шостого речення частини першої статті 13 Закону України Про психіатричну допомогу . Конституційним Судом України було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення шостого речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III зі змінами, якими передбачено, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. В статтях 339 та 340 ЦПК України законодавець закріпив, що за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. У заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. В ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» закріплені підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи вказані правові норми, суд звертає увагу, що на даний час представник закладу з надання психіатричної допомоги може звернутися із заявою про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заявою про продовження такої госпіталізації. Тобто, діюче законодавство передбачає розгляд судом лише справ про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Механізму здійснення судового контролю за госпіталізацією недієздатної особи, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, до закладу з надання психіатричної допомоги чинним законодавством не визначено. Однак, суд враховує, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 20.12.2018 у справі №1-170/2018 (1114/18) підтвердив юридичну позицію, викладену ним у Рішенні від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016, та встановив такий порядок виконання цього Рішення: до законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією недієздатної особи, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, до закладу з надання психіатричної допомоги така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Таким чином, враховуючи, всі обставини справи та правові норми, що їх регулюють, зважаючи на відсутність механізму здійснення судового контролю за госпіталізацією недієздатної особи, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, до закладу з надання психіатричної допомоги, та необхідністю надання [PERSON] психіатричної допомоги, суд доходить висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved