Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням суду від 08 грудня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1 900 грн щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що виховує дітей самостійно, всі витрати по утриманню дітей покладені виключно на неї. На даний час витрати на утримання дітей збільшилися, що зумовлено збільшенням цін на продукти харчування, медикаменти, забезпечення навчання, дозвілля, розвитку дітей, тому сума призначених аліментів є недостатньою для забезпечення дітей всім необхідним. Забезпечення нормального рівня росту та розвитку дитини, її виховання, навчання, фізичного, розумового, духовного розвитку потребує грошових коштів, та участі батька в утриманні дітей. Позивачка вказує, що відповідач є молодого віку, офіційно працевлаштований в товаристві з обмеженою відповідальністю «LEONI», має стабільний дохід, що дає йому можливість належним чином виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дітей та сплачувати аліменти в розмірі, що буде достатнім для її забезпечення. Окрім того, зазначає, що матеріальний стан відповідача значно покращився, оскільки у травні 2025 року він придбав автомобіль OPEL ASTRA 1389. У зв`язку із зазначеним, просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від всіх видів отриманих доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача Гринів Я.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просила позов задовольнити, а також стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що відповідач у зв`язку з незадовільним станом здоров`я (отриману в 2023 році травму голови) не може сплачувати у розмірі та у спосіб, вказаний позивачкою. Крім того у нього на утриманні знаходиться непрацездатна матір, у якої діагностовано ряд хронічних захворювань. Придбаний відповідачем автомобіль є 2006 року випуску, його вартість на момент придбання 20 000 грн, що аж ніяк не вказує на його хороше матеріальне становище. Вказує, що відповідач з власної ініціативи щомісяця сплачує позивачці на утримання дітей грошові кошти в розмірі, значно вищому за присуджені судом аліменти. З приводу працевлаштування то зазначив, що відповідач найближчим часом має намір звільнитись з роботи. Вказує на завищений розмір суми заявлених позивачкою витрат на правничу допомогу. Заслухавши представників сторін, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.13-14). Діти зареєстровані та проживають з позивачкою, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади, згідно яких [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-16). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення суду від 13 листопада 2015 року (а.с. 17). Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 грудня 2020 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1 900 грн щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с. 23-24). З відповіді Головного сервісного центру МВС від 25.07.2025 року вбачається, що 24.05.2025 року за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб OPEL ASTRA 1389 (2006) із укладанням договору купівлі-продажу через електронні сервіси. Згідно довідки провідного інспектора з кадрів ТОВ «LEONI» від 29.08.2025 року, [PERSON] працює у виробничому підрозділі в м. Коломия, згідно наказу №257-к/тр від05.04.2021 року. На даний час обіймає посаду помічника керівника відділу оптимізації виробництва на умовах повної зайнятості. Згідно наданої відповідачем інформації з Пенсійного фонду України в період з 2022 по 2024 роки відповідач доходів не отримував (а.с. 43-45). Згідно довідки про доходи від 29.08.2025 року вбачається, що за період з лютого 2025 року по липень 2025 року [PERSON] отримав заробітну плату в розмірі 266 218,93 грн. Суд погоджується із позивачкою, що визначений судом розмір аліментів на даний час порівняно з часом прийняття вказаного рішення є недостатнім для матеріального забезпечення дітей зі сторони батька. В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітні діти сторін проживають окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері, яка бажає змінити спосіб стягуваних аліментів на утримання дітей з твердої грошової суми на стягнення у частці від доходів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач, який відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своїм неповнолітнім дітям до досягнення ними повноліття, потреби дітей щодо витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, а також те, що встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дітей з часу постановлення попереднього рішення суду зріс, відповідач працездатний, фізично здоровий, іншого суду не подано. Відповідач отримує стабільний дохід, придбав автомобіль, що підтверджується матеріалами справи. Тобто має місце зміна матеріального стану відповідача, а саме - його покращення, що згідно вимог ст. 192 Сімейного кодексу України є підставою для збільшення розміру аліментів, тому суд вважає, що за даних обставин можливим змінити спосіб стягнення аліментів вказаний позивачкою, що буде об`єктивним та справедливим. Твердження відповідача, що на його утриманні знаходиться непрацездатна матір не може спростувати його обов`язку як батька належним чином утримувати та забезпечувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження заявленого представником позивача [PERSON] розміру витрат з надання професійної правничої допомоги в сумі 9000 грн, надано: договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката від 28.01.2026 року, товарний чек від 28.01.2026 року . Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 7 000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192, 196, 199, 200 СК України,

Outcome: approved