Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] (адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; фактична адреса проживання: [ADDRESS] ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що з 11.08.2007 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2022 року розірвано. Від шлюбу з відповідачем у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На виконанні Торецького ВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 73702883 з примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2023 (справа № 712/8079/23) щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач з дітьми не спілкується, участі у їхньому матеріальному утриманні не приймає, ухиляється добросовісно виконувати рішення суду, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої станом на 19.09.2025 року становить 108 330,75 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів за період з серпня 2023 по серпень 2025 у розмірі 108 330,75 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.10.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.01.2026 року представник відповідача [PERSON] адвокат Копичко Ігор Анатолійович надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що вважає позовні вимоги безпідставними, та такими що не відповідають фактичним обставинам і вимогам законодавства. Відповідач фактично не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та не був обізнаний про те, що позивачка подала виконавчий лист до ДВС, тому не міг усвідомлювати необхідність сплати аліментів через ДВС та наслідків у вигляді пені. Відповідач не мав умислу ухилятися від утримання дітей та здійснював добровільне виконання свого обов`язку, зокрема його батько [PERSON] та матір [PERSON] за усним його дорученням перераховував кошти на користь/на потреби дітей (як аліменти). Відповідач є працездатною особою та має трудову діяльність, однак, через обставини воєнного стану та активні бойові дії підприємство де працює [PERSON] , фактично не має змогу виплачувати заробітну плату, що спричинило заборгованість заробітної плати в розмірі 109 608,25 грн. Якщо судом навіть буде встановлено певний період недостатньої сплати/прострочення, така заборгованість формувалась з незалежних від відповідача причин, що виключає застосування пені згідно з підходом ст. 196 СК України. Більш того, як відповідач дізнався про наявність виконавчого провадження він вжив заходів до погашення боргу навіть попри відсутність стабільних доходів та заборгованості із заробітної плати, що свідчить про добросовісність відповідача та відсутність наміру ухилятися від утримання дітей. 15.01.2026 року відповідач надала до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що вважає наведені у відзиві позивача доводи безпідставними та такими, що не грунтуються на нормах чинного законодавства. Відсутність повідомлень відповідача про виконавче провадження у застосунку «Дія» не спростовує наявності його вини, оскільки він свідомо не виконував судове рішення з 2023 року. Також відповідач надає виписки про переказ коштів його батьками на рахунки, які не належать їй. Також з наданої відповідачем довідки вбачається, що він припинив трудову діяльність ще у липні 2024 року і з того часу офіційно не працює. Вважає, що відповідач має об`єктивну можливість сплачувати аліменти, оскільки він є власником кількох автомобілів, це є підтвердженням активів, які могли бути використані для погашення боргу. 26.02.2026 року від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив в якому зазначає, що істотною обставиною , пов`язаною з тривалою невиплатою заробітної плати пов`язані з активними бойовими діями, що підтверджує заборгованість із заробітної плати перед відповідачем. Кошти для дітей надходили на їх батьківські рахунки від батьків відповідача, які не були враховані як аліменти, що об`єктивно призводить до штучного формування або завищення заборгованості по аліментам. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність та просила задовольнити її позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за 2025 рік. Представник відповідача адвокат Копичко І.А. повторно направив до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату. Суд ухвалив про відмову представнику відповідача у задоволенні даного клопотання, постільки представником відповідача заява про відкладення розгляду справи направлена повторно. Зважаючи на характер спірних правовідносин, враховуючи, що сторонами до суду подано відзив на позовну заяву та додаткові заперечення щодо відповіді на відзив, тривалість знаходження даної справи у провадженні суду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача та його представника. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що з 11.08.2207 року [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , який рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2022 року розірвано. [PERSON] та [PERSON] мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2023 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини віх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини визначеного віку, щомісячно починаючи з 07 серпня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що виконавчий лист, який було видано на виконання вказаного рішення суду, перебуває на виконанні у Торецькому ВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виконавче провадження № 73702883. Заборгованість по аліментах [PERSON] з 07.08.2023 року по серпень 2025 року становила 108 330,75 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів здійсненого державним старшим державним виконавцем Торецького ВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ключенко Н. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно з розрахунком суми пені за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір пені з урахуванням періодів заборгованості, а саме з 07 серпня 2023 року по серпень 2025 року становить 108 330,75 грн., які позивач просила стягнути із [PERSON] на її користь. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Позивач надала до суду заяву в якій просила зменшити розмір стягнення з відповідача пені та просила стягнути з нього пеню за заборгованість по аліментам за 2025 рік. Наданий позивачкою розрахунок пені відповідачем не спростовується, доказів які б спростували твердження позивача про наявність заборгованості по сплаті аліментів відповідачем не надано. Судом не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали відповідачу сплачувати своєчасно аліменти на утримання дитини. Відповідач є особою працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоров`я або інші обставини, які б могли вплинути на можливість позивача сплачувати аліменти у матеріалах справи відсутні. Матеріали справи не містять доказів, що на відповідача накладались штрафи за невиконання рішення про стягнення аліментів. Посилання відповідача на те, що він не мав умислу ухилятися від утримання дітей та здійснював добровільне виконання свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дітей, зокрема, його батько [PERSON] та мати [PERSON] за усним його дорученням перераховували кошти на користь/на потреби дітей (як аліменти), суд не приймає до уваги, оскільки із наданих ним виписок АТ КБ «ПриватБанк» не можливо встановити, що його батьки здійснювали переказ коштів саме на користь позивачки в рахунок сплати аліментів. Вказане є підставою для стягнення з відповідача (боржника) пені за прострочення сплати аліментів на дитину. Враховуючи положення ст. 196 СК України, з урахуванням передбаченого законом обмеження розміру стягуваної пені ста відсотками розміру заборгованості, та станом на серпень 2025 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пені за несплату аліментів за період із 01.01.2025 рік по 01.08.2025 рік у розмірі 47 665,50 грн. Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 331,20 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved