Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона є донькою відповідача. Позивачка є студенткою Відокремленого структурного підрозділу «Хмельницький торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету», на денній формі навчання. Позивачка самостійного доходу не має, потребує матеріальної допомоги. Відповідач отримує грошове утримання за місцем служби в Збройних Силах України, має задовільний стан здоров`я, інших осіб на утриманні не має. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення до суду і до закінчення навчання, але не більше досягнення 23 років. Позивачка у судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.11.2014. З 01.09.2023 [PERSON] , [INFO] , є студенткою денної форми навчання, Відокремленого структурного підрозділу «Хмельницький торговельно-економічний фаховий коледж Державного торговельно-економічного університету», термін навчання до 31.01.2027, що підтверджується довідкою № 770 від 04.11.2025. Як вбачається з довідки № 1274 від 19.05.2022, відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 11.03.2022. Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою ст. 200 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статтей 187, 189-192,194-197 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання;3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Аналіз наведених норм права у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) з урахуванням роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року, дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Дитина, яка пред`являє позов у такій категорії справ, має довести, що вона потребує допомоги у зв`язку із продовженням навчання. Відповідно до положень ст. 12, ст. 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачкою суду наданий належний і допустимий доказ, яким підтверджується факт її навчання в учбовому закладі, що є достатнім для висновку про потребу у матеріальній допомозі батька на період навчання. Відповідач в наданій суду заяві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини визнав в повному обсязі. За частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. На підставі наведеного, з урахуванням доводів позивачки, стану здоров`я, матеріального становища позивачки та відповідача; інших обставин, що мають істотне значення та наведенні вище, з огляду на здібності, фінансові можливості, матеріальні витрати позивачки, відповідача, умови їх життя, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, в судовому засіданні встановлено, що позивачкапотребує допомоги у зв`язку із продовженням навчання, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved