Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

У липні 2025 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» /далі - АТ «СЕНС БАНК/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.01.2020 [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» договір про надання споживчого кредиту №500826563. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Однак відповідач не виконував умови договору належним чином, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в сумі 84499грн.59коп.. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про відповідну зміну внесено до реєстру 30.11.2022. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором. Відзиву на позов відповідач [PERSON] не подавав. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи у відсутність представника позивача та проти ухвалення заочного рішення по справі /а.с.81-83/. Жодних інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.87-88/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутність представника позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2020 [PERSON] підписано оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500826563, за умовами якого: тип кредиту «Кредит готівкою»; сума кредиту 69 374,69 грн; процентна ставка 23 % річних, тип ставки фіксована; строк кредиту 72 місяців; дата повернення кредиту 23.01.2026 року; порядок повернення кредиту графік платежів: до 15 числа кожного місяця. Розмір мінімального щомісячного платежу 1784,54 грн.; для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку. 22.01.2020 року підписанням оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500826563 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком (архівна версія Договору, яка була чинною на дату укладення сторонами Угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною). Банк прийняв пропозицію Відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. У Додатку № 1 до угоди cторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача /а.с.59-63/. Вищенаведене підтверджує укладення між сторонами договору на умовах, викладених у публічній пропозиції та додатках до договору, розміщених на веб-сторінці банку. Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером № 802321 від 23.01.2020, виписками по рахункам № [NUMBER] та № [NUMBER] /а.с.32-55, 67/. Позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користування ним. Загальна заборгованість згідно з угодою № 500826563 від 22.01.2020 становить 84499грн.59коп., з яких: 64019грн.18коп. за кредитом, 20480грн.41коп. по відсотках, що підтверджується випискою по особовим рахункам з 22.01.2020 по 17.06.2025 /а.с.32-55/ розрахунком заборгованості від 17.06.2025 /а.с.68-69/. Також встановлено, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк», запис про відповідну зміну внесено до реєстру 30.11.2022. Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України: договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України: публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу: договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд констатує, що у підписаних [PERSON] документах чітко відображено його волевиявлення на відкриття поточного рахунку та отримання кредиту, а також погоджено істотні умови кредитного договору у виді відсоткової ставки. Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання, а тому суд вважає встановленою наявність кредитних правовідносин між сторонами. Суд зазначає, що долучений банком розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та, зважаючи на відсутність жодних заперечень відповідача щодо його правильності, такий слід взяти до уваги. Отже, суд виходить з того, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 17.06.2025 у відповідача виникла заборгованість в сумі 84499грн.59коп., і така підлягає стягненню з нього на користь кредитора. Відтак позов слід задовольнити у повному обсязі. Згідно із меморіальним ордером №891000 від 15.07.2025 /а.с.73/ - позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422грн.40коп., а згідно із договором про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року 7233грн.22коп. витрат на професійну правничу допомогу/а.с.11-18/, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved