Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

В серпні 2025 року адвокат Пустовий Богдан Вікторович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, мотивуючи тим, що 04 травня 2025 року о 15 год. 10 хв. [PERSON] (далі-Відповідач) за адресою: [ADDRESS] допустив порушення правил утримання собак і котів, а саме собака метис схожий на «Вівчара», вибіг з двору за адресою: [ADDRESS] та заподіяв шкоди людині, а саме малолітній [PERSON] , [INFO] , тобто відповідач вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2025, у справі № 357/8290/25, яка набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.154 КУпАП та накладено стягнення. Вказаною вище постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 12.06.2025 встановлено, що відповідач у вказані в протоколі час та місці та за вказаних у ньому обставин, вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП. Відповідач, будучи власником собаки породи схожої на «Вівчар», про що він сам вказав, мав б виключити можливість самовільного виходу собаки з двору, в якому вона утримується, та вжити необхідних заходів щодо попередження втечі собаки задля гарантування безпеки для оточуючих. В період часу з 04.05.2025 по 09.05.2025 малолітня дитина [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2», де встановлено діагноз: укушені рани обличчя, накладено шви та проведено ПХО ран під наркозом, що підтверджується довідкою вказаного медичного закладу № 4092 від 09.05.2025. Крім того, 26.06.2025 малолітня [PERSON] зверталася амбулаторно до психолога, яким встановлено, що дитина має прояви реактивного страху, що відповідають наслідкам травми. Фахівцем надані рекомендації: робота з психологом, психотерапія, що підтверджується висновком психолога [PERSON] від 26.06.2025. В даному випадку дії відповідача були неправомірними, між ними та завданою шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а власник джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, відповідає за завдану шкоду відповідно до норм ЦК України. Внаслідок нападу собаки, малолітня донька позивачки пережила гостру стресову ситуацію та відчула сильний фізичний біль, досі налякана тією подією, відчуває страх та при виді будь-якої собаки наново переживає скоєний на неї напад. За спливом тривалого часу, наслідки події з нападом собаки погано впливають на дитину та проявляються, зокрема, у виді постійного страху. З цього приводу дитині рекомендовані зайняття з психологом. З наявних вище доказів, підтвердженим та доведеним є факт ушкодження здоров`я малолітньої [PERSON] внаслідок укусу собаки, яка належить відповідачу. При визначенні розміру заподіяної малолітній [PERSON] моральної шкоди слід врахувати характер, обсяг та глибину моральних та душевних страждань, які зазнала [PERSON] , їх тривалість, глибину пережитих страждань від больових відчуттів, пережитий стрес, рівень порушення звичайного ходу життя, час для відновлення психоемоційного стану та загоєння тілесних пошкоджень, характер правопорушення, допущеного відповідачем. Враховуючи вимоги розумності, справедливості та ступінь моральних страждань малолітньої [PERSON] , позивач вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди на суму 55 000,00 грн, що на її думку, є справедливим і достатнім з огляду на встановлені обставини. Крім того, позивачка в даній справі понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 13 600,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 028-05/25 від 28.05.25, актом приймання-передання послуг за вказаним договором від 01.08.25, квитанцією до прибуткового касового ордера № 036/25 від 01.08.25. З урахуванням наведеного, просив суд стягнути з відповідача [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь позивача [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) завдану малолітній [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) моральну шкоду в розмірі 55 000,00 грн та розподілити судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2025 головуючим суддею визначено Рижко Г.О. та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею Рижко Г.О. 08.08.2025 здійснено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи ( відповідача ). Після отриманої відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, ухвалою судді від 17.09.2025 було прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та було призначено розгляд справи на 29.10.2025. 16.10.2025 за вх. № 59456 судом отримано відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] , в якому просили визначити розмір компенсації моральної шкоди у 15 000 грн та відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. У відзиві на позовну заяву зазначалося про те, що 04.05.2025, реагуючи на гавкіт безпритульних собак, собака відповідача вибіг на вулицю та побіг за ними. Слідуючи за своїм собакою, відповідач також вийшов за межі подвір`я та побачив, що кілька інших собак перебували поруч із двором позивача. У цей час у дитини позивача, яка знаходилась за межами свого подвір`я, були виявлені травми, характерні для укусу собаки. Після огляду власної собаки, відповідач не виявив на ній жодних слідів крові чи інших ознак, які могли б свідчити про укус або контакт із потерпілою дитиною. Однак через те, що його собака перебував поблизу місця події, позивач повідомила відповідача, що травми дитині спричинив саме його собака. Відповідач погодився із звинуваченнями та визнав свою вину за відсутністю доказів його невинуватості та запропонував добровільно компенсувати шкоду у розмірі 15 000 грн, однак позивач відмовилась. Вважає, що долучений позивачем документ, складений психологом ФОП [PERSON] не відповідає вимогам закону, оскільки у ньому відсутні відомості, які дають змогу встановити кваліфікацію та компетентність особи, що його склала. Водночас, відповідно до вимог ЦПК України, джерелом доказів є висновки експертів. Крім того, просила врахувати при визначенні розміру моральної шкоди добросовісну поведінку відповідача, який є порядною людиною, не відмовлявся у наданні фінансової допомоги, є особою пенсійного віку, має статус учасника бойових дій та відноситься до 4 категорії постраждалих від Чорнобильської катастрофи. Стосовно витрат на правову допомогу, яку позивач просить стягнути у розмірі 13 6000 грн, то заявлений позивачем розмір є необґрунтованим та таким, що не підтверджений належними доказами. Згідно протоколу судового засідання від 29.10.2025, розгляд справи було відкладено на 03.12.2025. Відповідно до розпорядженням № 162 від 24.11.2025 здійснено повторний автоматизованій розподіл справи на підставі наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2025 № 115/в/г, яким судді Рижко Г.О. надана відпустка без збереження заробітної плати для догляду за дитиною. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2025 головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 02.12.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом було прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін на 19.01.2026. Відповідно до вказаної ухвали, вирішено розгляд ( формування та зберігання ) судової справи в змішаній ( паперовій та електронній ) формі. 19.01.2026 визнано причину неявки позивача в судове засідання без поважних причин та відкладено розгляд справи до 25.02.2026. В судовому засіданні 25.02.2026 представник позивача Пустовий Б.В. підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, просив стягнути з відповідача витрати понесені на правову допомогу в сумі 13 600 гривень. Представник відповідача Ільницька І.В. в судовому засіданні 25.02.2026 надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, визнала вимоги частково, в розмірі 15 000 гривень. Стосовно витрат на правову допомогу, яку позивач просить стягнути у розмірі 13 6000 грн, просила відмовити. Судом було вислухано пояснення представника позивача по справі, представника відповідача, досліджено матеріали справи та

Outcome: partial