Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 23830,00 гривень та 2422,40 гривень судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» - первісним кредитором та [PERSON] - позичальником, було укладено кредитний договір №8703404 в електронній формі. 12.09.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12092025, згідно з яким до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «Авентус Україна» як первісним кредитором. Відповідно до реєстру боржників від 12.09.2025 до договору факторингу позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 23830,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8830,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5000,00 грн. заборгованість за пенею, штрафами. Ухвалою суду від 22 січня 2026 року відкрите спрощене провадження у даній справі, яку було направлено учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Ухвала суду позивачу та його представнику вручені 23.01.2026 (а.с.137). Ухвала суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу вручені 23.01.2026 року (а.с.137). Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, тому в силу положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд дійшов такого висновку. Між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем 28.01.2025 укладено кредитний договір №8703404, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. Умовами договору сторони визначили, що строк користування кредитом складає 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 15 днів (п. 1.4 договору). Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,0% в день та застосовується у межах строку кредиту (п.п 1.5.1 договору). Знижена процентна ставка 0,95 % та застосовується, якщо споживач до 10.02.2025 або протягом трьох календарних днів, що слідкують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу , визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (п.п. 1.5.2 договору). Згідно з п. 4.1 товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь якою третьою особою без окремої згоди споживача. 12.09.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12092025, згідно з яким до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «Авентус Україна» як первісним кредитором. Судом встановлено, що договір №8703404 включено до реєстру боржників від 12.09.2025, сторонами складено акт прийому-передачі відповідного реєстру. Відповідно до реєстру боржників від 12.09.2025 до договору факторингу позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 23830,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8830,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5000,00 грн. заборгованість за пенею, штрафами. За нормою статті 626ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію`визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Отже, досліджені судом правочини становлять собою договори про надання кредиту як погоджене сторонами вільне волевиявлення на запровадження відповідних правовідносин з вищевказаними істотними умовами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч. 1 ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Надаючи оцінку змісту договору кредиту, доданим до матеріалів позову доказам, суд вважає твердження позивача щодо існування заборгованості в частині стягнення за тілом кредиту в розмірі 10000,00 грн та заборгованості за процентами в розмірі 8830,00 грн, обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають до задоволенню. Що стосується стягнення суми заборгованості за пенею, штрафами в розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Українивизначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Таким чином, оскільки кредитний договір №8703404 був укладений сторонами 26.01.2025, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то нараховані позивачем штрафні санкції у розмірі 5000,00 грн. не можуть бути стягнуті із відповідача, оскільки останній нормою закону звільнений від обов`язку такої сплати. Нарахована неустойка підлягає списанню позивачем. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (79,02%).

Outcome: partial