Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

28 серпня 2025 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом, в якому зазначило, що 09.07.2024р. з [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditcasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1419-3632. За його умовами кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 17200,00 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період 30 день, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту, стандартна процентна ставка 1,50% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за Промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою. 1,18% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Взяті на себе зобов`язання кредитодавець виконав в повному обсязі, оскільки видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний останнім в особистому кабінеті. [PERSON] шляхом прийняття кредитних коштів підтвердила виникнення в неї фінансових зобов`язань перед позивачем. Проте, свої обов`язки за даним договором [PERSON] належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 14.07.2025р. становить 91641,60 грн., з яких: 17200,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 74441,60 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. При цьому, позивач зазначає, що ним було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами в сумі 17767,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 73874,00 грн. Отже, у разі здійснення позичальником часткового погашення кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі, який дорівнює сумі заявлених позовних вимог 73874,00 грн., та компенсації суми судового збору, сплаченої за подачу позовної заяви, кредитодавцем буде здійснено списання залишку заборгованості за кредитним договором у сумі 17767,60 грн., а дію Кредитного договору припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу позичальнику. Таким чином, посилаючись на те, що з боку відповідача має місце свідоме порушення зобов`язань, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просили задовольнити їхні вимоги та стягнути з [PERSON] заборгованість за укладеним договором № 1419-3632 в розмірі 73874,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою від 18.09.2025р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву. 24.09.2025р. представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив в якому вказала, що [PERSON] визнає позовні вимоги в частині заборгованості по тілу кредиту в сумі 17200,00 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 28337,00 грн., а відтак не заперечує проти часткового задоволення позову на визнані нею суми. В решті позовних вимог просила відмовити. Свою позицію представник відповідача мотивувала тим, що [PERSON] не заперечує факту укладення електронного кредитного договору та існування між сторонами кредитних правовідносин, однак не погоджується з розміром нарахованих їй відсотків. Вважає, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Крім цього, звертає увагу на те, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Посилається на ч.2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування», згідно якої у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.Крім того, п. 5 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Вважає, що нарахована позивачем сума за користування кредитом в розмірі 56674,00 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Розмір відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач, як споживач. Вимога про стягнення суми відсотків в розмірі 56674,00 грн. є явно завищеною, не відповідає передбаченим п.6 ст.3, ч.3 ст. 509 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добровільності, розумності, є несправедливо надмірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивача. Таким чином, просила зменшити розмір відсотків до 28337,00 грн., що складатиме 50% від суми заборгованості за кредитом. Крім цього просить врахувати, що [PERSON] є особою з інвалідністю І групи, отримує незначний дохід у виді пенсії розміром 4800,00 грн., якої не вистачає на задоволення її найнеобхідніших потреб. Саме через скрутний матеріальний стан та відсутність власних коштів для забезпечення першочергових життєвих потреб, пов`язаних з лікуванням, відповідач була змушена звернутися до позивача для отримання кредиту. У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідь на відзив до суду не надходила. Подані до суду 22.10.2025р. представником позивача додаткові пояснення, суд до уваги не приймає, оскільки останні в розумінні ст. 174 ЦПК України, не являються заявою по суті справи та подані з порушенням встановленого строку. Ухвалою суду від 07.11.2025р. за клопотанням представника позивача витребувано з АТ КБ «Приватбанк» відомості про власника банківської карти № [NUMBER] , на яку було [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] перераховано 09.07.2024р. кредитні кошти в сумі 17200,00 грн., виписку з банківського рахунку [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] щодо надходження коштів 09.07.2024р. в сумі 17200,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] (транзакція № 2486867492). Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовом подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 88). Відповідач [PERSON] та її представник Зачепіло З.Я. в судове засідання також не з`явилися. 04.02.2026р. представник відповідача подала до суду клопотання в якому просила проводити розгляд справи за їхньої відсутності. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, давши оцінку представленим доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню виходячи з наступного. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Судом встановлено, що 09 липня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1419-3632, відповідно до умов якого кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту (якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) та інші платежі, передбачені цим договором у порядку, передбаченому цим договором. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем кредитодавця, в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Невід`ємною частиною цього договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить пункт 13 договору - реквізити сторін. Згідно з умовами договору загальний розмір наданого кредиту становить 17200 грн. (пункт 4.1); дата надання кредиту 09.07.2024р. (п. 4.2); плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентні ставки за користування кредитом, зазначені в п. 4.10 договору, застосовуються у відповідні періоди дії договору і не можуть бути збільшені кредитодавцем в односторонньому порядку без письмової згоди позичальника. Однак, позичальнику на умовах, вказаних в цьому договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за Промо-ставкою та/або Пільговою та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником усіх умов відповідної програми лояльності. Тип комісії одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) (пункт 4.7); Базовий період складає 30 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім випадку передбаченого цим пунктом (п. 4.8). Сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше дат, які є останніми днями відповідних Базових періодів шляхом здійснення безготівкового переказу суми, що дорівнює Обов`язковому платежу, на банківський рахунок кредитодавця. У разі несплати процентів за користування кредитом не пізніше останнього дня будь-якого Базового періоду у розмірі обов`язкового платежу, до такого обов`язкового платежу починаючи із наступного календарного дня додаються проценти за користування кредитом за кожен календарний день користування кредитом у межах строку кредитування, які позичальник зобов`язаний оплатити не пізніше цього календарного дня у складі Обов`язкового платежу. У випадку оплати Обов`язкового платежу у повному обсязі в певному Базовому періоді, в подальшому сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного наступного Базового періоду у складі наступних обов`язкових платежів (п.4.9). Відповідно до п. 4.10 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною стандартною процентною ставкою: -1,50% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за Промо-ставкою та/або зниженою та/або Пільговою процентною ставкою; -1,18% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту. Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим договором кредиту у день видачі кредиту (п. 4.11). В п. 4.13 договору вказано, що строк кредитування становить 365 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 08.07.2025р. Продовження строку кредитування або строку виплати кредиту в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 13701,06 % (пункт 4.14); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає 103767,60 грн. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.15); денна процента ставка на дату укладення цього договору складає 1,379%. Загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього договору складають 86567,60 грн. та включають в себе проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту (п. 4.17). Відповідно до п. 5.1, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована) в останній календарний день строку кредитування шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах, Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця. Позичальник має право у будь-який час повністю або часткового повернути отриманий кредит (п. 5.2) Якщо позичальник має намір повністю достроково повернути кредит, тобто до закінчення строку кредитування, позичальник сплачує у повному обсязі всю суму неповернутого кредиту, комісію за видачу кредиту та залишок несплачених процентів за фактичний строк користування кредитом за ставкою визначеною умовами цього Договору, тобто за строк з моменту отримання Кредиту до моменту повернення кредиту кредитодавцю шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. З дати зарахування коштів на банківський рахунок кредитодавця у сумі, достатній для повної оплати виказаних вище зобов`язань, кредит вважається погашеним у повному обсязі, зобов`язання позичальника за цим договором припиняються (п. 5.2). Якщо позичальник достроково здійснює повернення тільки частини Кредиту, зобов`язання позичальника підлягають відповідному коригуванню (з дати, наступної за днем зарахування грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця зменшується сума неповернутого кредиту, відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок суми неповернутого кредиту). При частковому достроковому поверненні кредиту сума сплачених позичальником кредитодавцю коштів погашає вимоги кредитодавця зі сплати простроченої заборгованості, повернення суми кредиту, сплати процентів за кредитом та неустойки в порядку черговості, встановленої Правилами (п. 5.4). Перерахування грошових коштів в сумі 17200,00 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] підтверджується: -довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту [PERSON] за договором від 09 липня 2024 року №1419-3632 за допомогою системи LigPay, платіж від 09.07.2024 року №2486867492; -листом АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на підставі договору №4010 від 02.12.2019р. -відомостями, наданими АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, згідно яких підтверджено, що на ім`я [PERSON] в банку було емітовано карту № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) та на вказаний рахунок 09.07.2024р. здійснено зарахування коштів в сумі 17200,00 грн., про що також свідчать дані виписки по рахунку. Варто зазначити, що у поданому до суду відзиві сторона відповідача не заперечувала укладення між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Договору про відкриття кредитної лінії № 1419-3632 та отримання за його умовами кредитних коштів в сумі 17200,00 грн. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відтак, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору про відкриття кредитної лінії №1419-3632 та належне виконання кредитодавцем свого обов`язку по наданню коштів кредиту в користування позичальника. В свою чергу, неналежне виконання [PERSON] , як позичальницею, своїх зобов`язань, передбачених умовами укладеного між сторонами договору стало підставою для звернення позивача до суду. Як вбачається з Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1419-3632 (Графік платежів) [PERSON] повинна була сплатити 07.08.2024р. грошові кошти кредитодавцю в сумі 10320,00 грн., з яких: 7740,00 грн. проценти за користування кредитом та 2580,00 грн. комісія. Наступні 5 платежів, кожен з яких повинен був бути здійснений через 30 днів, сплачувати по 7740,00 грн. відсотків; після цього 6 платежів по 6088,00 грн. відсотки, а в останній платіж 08.07.2025р. сплатити 18214,80 грн., з яких: 17200,00 грн. сума кредиту та 1014,80 грн. відсотки. З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № 1419-3632 слідує, що 08.08.2024р. [PERSON] сплатила кошти в сумі 5600,00 грн., з яких: 2580,00 грн. було зараховано на погашення комісії за видачу кредиту, решту на погашення відсотків. 09.08.2024р. відповідач сплатила 2200,00 грн., 13.08.2024р. 2500,00 грн. 14.08.2024р. 1826,00 грн. В подальшому платежів не здійснювала. Загальний розмір заборгованості становить 91641,60 грн. та складається з основного боргу (тіло кредиту) 17200,00 грн.; заборгованості за відсотками 74441,60 грн. Позовні вимоги в частині заборгованості по тілу кредиту в сумі 17200,00 грн. були визнані стороною відповідача в поданому до суду відзиві. Відтак, суд приймає до уваги положення п. 1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, яким передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини першої та четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною шостою статті 263 ЦПК України передбачено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням обставин справи та визнання [PERSON] позову в частині вимог про стягнення з неї простроченої заборгованості за кредитом, що не суперечить вимогам законодавства та інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Наведені у відзиві представником відповідача заперечення щодо нарахування комісії за видачу кредиту, суд до уваги не приймає, оскільки вимоги про стягнення комісії в даній справі позивачем не заявлялися, та як було встановлено судом, вказану комісію [PERSON] сплатила 08.08.2024р. При цьому, суд зазначає, що пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, проти розміру якої сторона відповідача також заперечувала. Даючи оцінку доводам сторін в цій частині, суд виходить з наступного. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Положеннями статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно приписів абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, у випадку настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Посилання представника відповідача [PERSON] у відзиві на положення Закону України «Про захист прав споживачів», в контексті того, що проценти в спірних правовідносинах є очевидно непропорційними сумі кредиту, що не відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає необґрунтованими. Так, відповідно до статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. Отже, зміст зазначеної норми не врегульовує питання нарахованих процентів та містить вимоги щодо штрафних санкцій (пеня, штрафи), які відповідачці не нараховувалися. Водночас нарахування процентів за користування кредитними коштами регулюється статтями 1048, 1056-1 ЦК України та їх розмір встановлюється та погоджується сторонами. Не може бути застосовано до спірних правовідносин і статтю 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, оскільки частина п`ята вказаної статті містить посилання на те, що положення договору, яке визнано несправедливим, включаючи ціну договору, може бути змінено або визнано недійсним. Тобто, вказана норма законодавства передбачає наявність окремої вимоги споживача про визнання недійсною умови договору з підстав її несправедливості. Суд встановив, що умови договору про відкриття кредитної лінії №1419-3632 від 09.07.2024 відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому частиною першою статті 1054 ЦК України. Положення статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані щодо розміру процентів за користування кредитом. У даній справі проценти за користування кредитом, які позивач просить стягнути з відповідача, нараховані виключно у межах строку дії кредитного договору та не є мірою відповідальності за невиконання боргових зобов`язань позичальником. Крім того, договір, укладений між сторонами у встановленому порядку недійсним не визнаний, а при розгляді справи в суді першої інстанції [PERSON] не заявляла зустрічних вимог про визнання кредитного договору недійсним у частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту (позики) відповідач суду не надала, також не подала будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості. На підставі викладеного, відсутні підстави вважати, що у даній справі нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності. Посилання представника відповідача на скрутне матеріальне становище [PERSON] та наявність в неї захворювань, суд також не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень ст.. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача було сплачено судовий збір в загальній сумі 2422,40 гривні, що підтверджується платіжною інструкцією № 75184 (а.с. 17). Щодо компенсації позивачу понесених судових витрат по сплаті судового збору, суд зазначає наступне. В силу п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю; Суд установив, що [PERSON] встановлено безстроково першу групу інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 41814 ( а.с. 191). З огляду на вказану обставину, суд повністю відмовляє позивачу в стягненні з відповідача витрат на сплату судового збору, що узгоджується з правовою позицією ВСУ від 1 березня 2017 року у справі № 6-152цс17. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved