Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у період шлюбу з Відповідачем-1 за спільні кошти було придбано право користування гаражним боксом № [NUMBER] у ГК «Ленінградець». Позивач вказує, що хоча ордер на гараж оформлений на ім`я колишньої дружини, він фактично користувався ним, сплачував внески та вважає це майно спільною сумісною власністю. Просить позовну заяву задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що спірний гараж був придбаний за його власні кошти під час перебування у шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Після розірвання шлюбу відповідачка змінила замок на гаражі, внаслідок чого він позбавлений можливості доступу та користування ним. Зазначив, що під час шлюбу сплачував членські та інші внески до гаражного кооперативу, у зв`язку з чим вважає, що має право користування спірним гаражем у такому ж обсязі, як і відповідачка. Просив суд визнати за ним право користування гаражем нарівні з відповідачем. Відповідачка [PERSON] проти задоволення позову заперечувала та зазначила, що є членом відповідного гаражного кооперативу. Наголосила, що користується гаражем на власний розсуд та не має наміру ділити право користування з позивачем. Також вказала, що під час надання позивачу доступу до гаража частина майна зникла, у зв`язку з чим вона обмежила його доступ до приміщення. Відповідач [PERSON] пояснив, що гараж перебуває у власності гаражного кооперативу, а право користування надається члену кооперативу. Членом кооперативу є [PERSON] . Зазначив, що внески сплачуються на рахунок члена кооперативу та не створюють самостійного права користування для інших осіб. Право користування гаражем мають член кооперативу, його родина або особи, яким член кооперативу надав відповідний дозвіл. Повідомив, що позивач не є членом кооперативу, заяву про вступ не подавав, відповідний дозвіл на користування гаражем від кооперативу або члена кооперативу відсутній. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.01.2022 року. Гаражний бокс [NUMBER], розташований у Гаражному кооперативі по будівництву та експлуатації гаражів «Ленінградець» ([ADDRESS]), перебуває у користуванні Відповідача 1. Згідно з матеріалами справи, а саме Ордером від 01 червня 2019 року, право на зайняття вказаного гаражного боксу надано виключно [PERSON] . Згідно з п. 1 Статуту ГК «Ленінградець», кооператив організовується для експлуатації гаражів, що знаходяться в особистій власності, проте до моменту викупу майно належить кооперативу як юридичній особі. Відповідно до розділу «Члени кооперативу, їх права та обов`язки» Статуту, право користування гаражем виникає виключно у членів кооперативу, які прийняті до нього рішенням загальних зборів або правління. Ордер [NUMBER] від 01.06.2019 р. виданий на ім`я [PERSON] . Позивач не надав доказів свого членства у ГК, а Статут не передбачає автоматичного виникнення права користування у членів сім`ї чи колишнього подружжя без проходження процедури вступу до кооперативу. Позивач стверджує, що сплачував внески, проте надана квитанція від 04.02.2026 р. свідчить про те, що платником офіційних платежів (зокрема комісійних та переказів) виступає [PERSON] . Це підтверджує позицію Відповідача 2 про те, що фінансові відносини кооперативу за даним боксом не пов`язані з особою позивача. Відповідно до положень ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28.06.1001 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», вимоги про неправильність відмови у прийомі в члени гаражно-будівельного кооперативу підлягають задоволенню лише у тому разі, коли право на вступ до кооперативу виникає з цивільних правовідносин. Зокрема, таке право виникає в особи, якій членом ГБК відчужено гараж, дружини або члена сім`ї особи, яка вибула з кооперативу, якщо вони були учасниками спільної власності на пай і гараж, спадкоємця померлого члена кооперативу. Виходячи з того, що внесений в період шлюбу одним із подружжя пай і гараж є їх спільною сумісною власністю і кожен з них згідно ст. 22 КпШС має рівне право на це майно, у разі вибуття члена кооперативу переважне право на вступ замість нього до кооперативу належить його дружині, як співвласнику. У спорах між спадкоємцями члена кооперативу про перевагу на вступ до кооперативу і право на гараж належить, зокрема, враховувати, кому з них член кооперативу заповів гараж, а при відсутності такого спадкоємця - в кого більша частка в спадщині, хто проживав із спадкоємцем і користувався гаражем або здійснював за ним догляд, якщо він має передбачений статутом кооперативу автотранспортний засіб. Статтею 4 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооперація базується на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); вільного вибору напрямів і видів діяльності; демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності. Статтею 8 Закону України «Про кооперацію» визначено, що Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Згідно ст. 11 Закону України «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що порядок прийняття у члени кооперативу визначається Статутом гаражного кооперативу, та рішення про прийняття у члени кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлово-будівельного (житлового), дачно-будівельного, гаражно-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив відповідне майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного (житлового), дачно-будівельного, гаражно-будівельного, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником такого майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації відповідного права згідно із законом. Згідно зі статтею 12 Закону «Про кооперацію», основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Оскільки гаражний бокс [NUMBER] не приватизований, він є власністю юридичної особи кооперативу. Право користування таким об`єктом є персональним правом члена кооперативу, а не об`єктом, що автоматично ділиться між подружжям як нерухомість. Надані Позивачем фото та розписка про позику не є належними доказами виникнення саме права користування у відносинах з кооперативом. Розписка свідчить про боргові зобов`язання перед третьою особою, а не про набуття статусу члена ГК. Судом встановлено, що гаражний бокс № [NUMBER] у ГК «Ленінградець» перебуває у користуванні [PERSON] як члена кооперативу, що підтверджується відповідними документами кооперативу. Позивач членом кооперативу не є, рішення про його прийняття до складу членів кооперативу відсутнє. Право користування гаражем має персональний характер та виникає виключно у особи, прийнятої до членів кооперативу в установленому законом та статутом порядку. Сам по собі факт перебування сторін у шлюбі або сплати коштів під час шлюбу не створює самостійного права користування об`єктом кооперативної власності. Позивачем не доведено наявності у нього суб`єктивного права, яке підлягало б судовому захисту шляхом його визнання, а також не обґрунтовано належності обраного способу захисту. З огляду на викладене, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed