Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Рішенням Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 05.02.2026 задоволено позов заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Редьки М. В. в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до [PERSON] про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна. Стягнуто з [PERSON] на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, за період з 03 квітня 2017 року по 31 грудня 2021 року та з 01 січня 2023 року по 31 січня 2025 року у розмірі 1 738 585 гривень 39 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 20 863 гривні 02 копійки. Рішення складене в повному обсязі 13.02.2026. 16.02.2026 через систему «Електронний суд» надійшла заява [PERSON] в особі представника адвоката Вишнякова Д. О. про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначено, що при ухваленні рішення суд не вирішив питання про стягнення на користь відповідача судового збору у розмірі 484,48 грн, сплаченого позивачем у зв`язку із поданням апеляційної скарги на ухвалу суду від 10.09.2025 про забезпечення позову, яка була змінена постановою Запорізького апеляційного суду від 26.11.2025, а також витрат на професійну правничу допомогу. Так, розмір вказаних витрат становить 30 000 грн. Враховуючи резолютивну частину рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, якою апеляційну скаргу задоволено на 56,71 %, вважає, що відповідач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 5 103,90 грн, яка розрахована таким чином: 6 000 грн (підготування та подача апеляційної скарги) + 3 000 грн (участь у судовому засіданні апеляційного суду) х 56,71 % (відсоток задоволення апеляційної скарги). Просив стягнути з Запорізької міської ради на користь відповідача [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі. 23.02.2026 через систему «Електронний суд» надійшла заява заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області Жданової О. Б. про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначено, що судом під час ухвалення рішення від 05.02.2026 не вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] понесених судових витрат прокурором зі сплати судового збору розміром 1 211,20 грн у зв`язку із поданням заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Просила стягнути з [PERSON] на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя судові витрати зі сплати судового збору розміром 1 211,20 грн. Відповідно до положень ч. 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Дослідивши матеріали справи в межах вирішуваних питань, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно з ч. 3 цієї статті у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 2 цієї ж статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. З матеріалів справи випливає, що заяву про ухвалення додаткового рішення представник відповідача подав до суду 16.02.2026. У судових дебатах представником відповідача зазначалось про надання доказів понесених витрат на правничу допомогу у встановленому законом порядку. Прокурор подав заяву про стягнення судових витрат зі сплати судового збору 23.02.2026. Отже, вищезазначені строки подання відповідних заяв учасниками справи дотримані. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За вимогами п. 1 ч. 2 цієї ж статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. 09.09.2025 прокурором у цій справі було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, до якої долучив квитанцію про оплату судового збору розміром 1 211,20 грн. При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про стягнення цього судового збору з відповідача. Оскільки позов прокурора у цій справі судом задоволено в повному обсязі, тому з відповідача [PERSON] на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову розміром 1 211,20 грн. Щодо вимог заяви представника відповідача про стягнення судового збору розміром 484,48 грн, сплаченого за подання апеляційної скарги на ухвалу Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 10.09.2025 про забезпечення позову, а також витрат на правничу допомогу, які понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням вказаної ухвали, розміром 5 103,90 грн суд зазначає таке. Як зазначено судом вище, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У даному випадку, апеляційна скарга представника відповідача була розглянута Запорізьким апеляційним судом із ухваленням постанови від 26.11.2025, якою вказана апеляційна скарга задоволена частково, а ухвала суду першої інстанції змінена шляхом доповнення її резолютивної частини зазначенням, що арешт на нерухоме майно накладено в межах суми позову 1 738 585,39 грн. Запорізьким апеляційним судом питання щодо судових витрат не вирішувалось. Відповідно до п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Відтак, питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом ухвали про забезпечення позову у суді апеляційної інстанції, віднесено до повноважень суду апеляційної інстанції. Отже, в суду першої інстанції відсутні повноваження на розгляд вимог заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом апеляційним судом ухвали суду першої інстанції. Тому, заява представника позивача підлягає залишенню без розгляду із роз`ясненням права звернутися із цією заявою до Запорізького апеляційного суду.

Outcome: approved