Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі з врахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 1674,21 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2025 року відкрито провадження в справі за позовом АТ «Полтавагаз», яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Після відкриття провадження у справі представник позивача звернувся до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року [PERSON] залучено до участі у справі в якості належного відповідача замість первісного відповідача [PERSON] (а.с. 77). У зв`язку з залученням [PERSON] позивач подав уточнену позовну заяву, у якій зазначив, що [PERSON] є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , отримує послуги з розподілу природного газу, але за них не сплачує. Станом на 01 серпня 2025 заборгованість відповідача становить 1385,15 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати позивача у зв`язку з порушенням зобов`язання становлять 235,39 грн., 3% річних за час прострочення 53,67 грн. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі з врахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 1674,21 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відзиву на позов не надала. Інші заяви та клопотання сторонами суду також не подавалися. В день розгляду справи представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 15 липня 2024 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І., є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 53) та є споживачем послуг з газопостачання, що надаються за цією адресою. Вказана обставина підтверджується відомостями контрольного зняття показників лічильників, які підтверджують факт споживання відповідачем природного газу, а відповідно і послуги розподілу природного газу. Відповідно до договору про надання послуг розподілу природного газу одна сторона - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» надає другій стороні відповідачу, як споживачу послуг за адресою: [ADDRESS] , послуги з розподілу природного газу, а відповідач такі послуги прийняла та від їх отримання не відмовлялась. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. 27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Відповідач споживає природний газ. Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України. За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Факт приєднання відповідача до умов Типового договору розподілу природного газу, підтверджено, оскільки [PERSON] отримувала послуги з постачання природного газу, що підтверджується наявними у справі доказами, а тому, відповідно, отримувала і послуги з розподілу природного газу. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] приєдналась до умов Типового договору розподілу природного газу, отримувала послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконала, оплату в повному обсязі не здійснювала. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач скористалась наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, а саме не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку, сума заборгованості [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за надані послуги з розподілу природного газу перед АТ «Полтавагаз» станом на 01 серпня 2025 року становить 1385,15 грн. (а.с. 72). Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 1385,15 грн. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідач зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Станом на 01 серпня 2025 року борг відповідача за послуги розподілу природного газу становить 1385,15 грн. Інфляційні втрати позивача у зв`язку з порушенням строків оплати послуг за цей період становлять 235,39 грн, 3% річних 53,67 грн. Всього заборгованість відповідача з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за цей період становить 1674,21 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved