Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 331938890 від 13.01.2024 року у розмірі 17 737,09 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.01.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Первісний кредитор) та відповідачем було укладено Кредитний договір № 331938890 на суму 10 660,00 грн шляхом вчинення електронного правочину. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, перерахувавши кошти у сумі 10 660,00 грн на банківську картку відповідача. Відповідач порушив умови договору, не здійснивши своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків. Право вимоги за Кредитним договором перейшло до позивача внаслідок послідовних договорів факторингу (відступлення права вимоги): від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 , у подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди (Реєстр прав вимоги № 281 від 23.05.2024). від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за договором факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024 (Реєстр прав вимоги № 2 від 19.12.2024). від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» (Позивача) за договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 (Реєстр прав вимоги № б/н від 08.07.2025). Загальна сума заборгованості станом на дату подання позову складає 17 737,09 грн, що включає: 9 379,26 грн - заборгованість по тілу кредиту, 8 357,83 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом . Позивач просить позов задовольнити, стягнути вищезазначену заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено, що 13.01.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Первісний кредитор) та відповідачем було укладено Кредитний договір № 331938890 на суму 10 660,00 грн шляхом вчинення електронного правочину. Договір укладено в електронній формі. Відповідач, самостійно зареєструвавшись на офіційному сайті Первісного кредитора, подав Заявку на отримання коштів та підписав договір за допомогою одноразового ідентифікатора СРИР-2245, що, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», прирівнюється до письмової форми правочину Згідно з умовами, первісний кредитор зобов`язався надати кредит у розмірі 10 660,00 грн, а Відповідач - повернути кредит та сплатити відсотки. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, перерахувавши Відповідачу грошові кошти у розмірі 10 660,00 грн 13.01.2024 року на його банківську картку, номер якої був зазначений Відповідачем у Заявці. Відповідач [PERSON] не виконав свого основного зобов`язання, а саме: не здійснив своєчасного та повного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним. Внаслідок невиконання або неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань, виникла заборгованість перед кредитором у розмірі 17 737,09 грн, що включає: 9 379,26 грн - заборгованість по тілу кредиту, 8 357,83 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Право вимоги за Кредитним договором перейшло до позивача внаслідок послідовних договорів факторингу (відступлення права вимоги): від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 , у подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди (Реєстр прав вимоги № 281 від 23.05.2024). від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за договором факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024 (Реєстр прав вимоги № 2 від 19.12.2024). від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» (Позивача) за договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 (Реєстр прав вимоги № б/н від 08.07.2025). Загальна сума заборгованості станом на 31.07.2025 складає 17 737,09 грн, що включає: 9 379,26 грн - заборгованість по тілу кредиту, 8 357,83 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» набув усіх прав кредитора щодо заборгованості відповідача за Кредитним договором № 331938890 від 13.01.2024 року. На підставі наданого позивачем розрахунку та виписки з особового рахунку, судом встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача становить 17 737,09 грн, що включає: 9 379,26 грн - заборгованість по тілу кредиту, 8 357,83 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає доведеним факт укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів, а також факт належного переходу права вимоги за вказаним кредитним договором до позивача на підставі укладених договорів факторингу. Відповідач, в свою чергу, своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Щодо судових витрат, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем надано докази сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., що підтверджується Договором про надання правничої допомоги, Додатковою угодою та Актом прийому-передачі наданих послуг (а.с.22,23). З урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та їх вартості, суд вважає заявлені витрати на професійну правничу допомогу обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з Відповідача відповідно до статті 137 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи вищевикладене, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, застосувавши до встановлених фактичних обставин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" у повному обсязі.

Outcome: approved