Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

У січня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (далі - ТОВ "Коллект Центр") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що 15 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" (далі - ТОВ "Служба миттєвого кредитування") та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2110516265527 "Стандартний", за умовами якого відповідач отримав кредит без конкретної споживчої мети на суму погоджену сторонами в заяві-анкеті та складає 4 000,00 грн., на умовах, визначених в кредитному договорі. Згідно з умовами вказаного договору, граничний строк кредитування складає 1 рік. Відповідачем були здійснені дії спрямовані на укладення вказаного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. 01 грудня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - ТОВ "Вердикт Капітал") було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 2110516265527 від 15 квітня 2021 року. У свою чергу, 10 січня 2023 року ТОВ "Вердикт Капітал" згідно Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами відступило ТОВ "Коллект Центр" право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 2110516265527 від 15 квітня 2021 року. Відповідач не виконував зобов"язання по погашенню кредиту, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 72 378,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги 68 378,00 грн. Посилаючись на наведені обставини, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 30 960,00 грн, 2662,40 грн судового збору та 13 000,00 грн витрат на правничу допомогу. У судове засідання представник позивача Ткаченко М. не з`явилася, у позові справу просила розглядати за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи заперечень не мають. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернуто поштою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", подальший виклик відповідача здійснено через оголошення, опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив на позов не надав. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 15 квітня 2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2110516265527, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов даного договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 4000,00 грн., орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту; у разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів /а.с.53-55/ Згідно п.1.4. Договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредит ; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в д) процентна ставка - фіксована. Згідно п.1.4.1. Договору, нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. Згідно п.1.4.2. Договору, в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно п.1.9. Договору, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Відповідно до довідки ТОВ "ФК "Вей фор пей" від 29 грудня 2025, 15 квітня 2021 року було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 4000,00 грн. на номер карти [NUMBER] згідно договору №2110516265527 /а.с.17/. Разом з вказаним кредитним договором відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту та узгоджено графік платежів /а.с. 8, 10-11/. Відповідно до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило за плату право грошової вимоги новому кредитору ТОВ "Вердикт Капітал", а ТОВ "Вердикт Капітал" прийняв право грошової вимоги до боржників. /а.с.40-44/. Згідно витягу з Додатку №3 до Договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року, ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права вимоги за договором №2110516265527, укладеного з [PERSON] на загальну суму 30 960,00 грн. /а.с.58/. Відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, укладеного між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр", ТОВ "Вердикт Капітал" передало (відступило) ТОВ "Коллект Центр" належні йому права вимоги, а ТОВ Коллект Центр" прийняло належні ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників /а.с.59-64/. Згідно витягу з Додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ "Коллект Центр" набуло права вимоги за договором №2110516265527, укладеного з [PERSON] на загальну суму 72 378,00 грн. /а.с.78/. Відповідач [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. на банківську картку, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Отже, [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору, який є предметом позову, та який в установленому законом порядку недійсним не визнавався і є чинним. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ "Служба миттєвого кредитування" виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірах, встановленому договором - 4000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія "Вей Фор Пей" від 29 грудня 2025 року /а.с. 17/. Згідно доданих до позову розрахунків заборгованості відповідача за договором №2110516265527 станом на 30 листопада 2021 року складає 30960,00 грн., з яких: 4000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 26 960,00 грн заборгованість по відсотках /а.с.35-36/. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За умовами договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року правом вимоги є право грошової вимоги Клієнта до Боржників щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (статті 610, 612 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 Закону України "Про електрону комерцію"). У статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" ,за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи належним чином доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів, що підтверджується копією довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи. Відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитними договорами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з [PERSON] слід стягнути заборгованість по кредитному договору №2110516265527 у розмірі 30 960,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 26 960,00 грн заборгованість по відсотках. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами суд враховує наступне. За правилами частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у частині 3 статті 141 ЦПК України, зокрема обргунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного ТОВ "Коллект Центр" з Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" /а.с.86-88/, перелік послуг та їх ціни /а.с.91-91/, заявку про надання юридичної допомоги №1503 від 01 грудня 2025 року /а.с.7/, якою погоджено надання позивачу правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 2 год. на суму 4000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 год. на суму 9000,00 грн, та витяг з Акту №17 про надання юридичної допомоги від 31 грудня 2025 року /а.с.9/. Відповідно до частини 1, 4 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У п.268. рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (Заява № 19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 4000,00 грн витрат на правничу допомогу. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 6662,40 грн, з яких 2662,40 грн. витрат зі сплати судового збору та 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved