Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

17 червня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 08 вересня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами остаточно припинено, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу неможливе у зв`язку із зникненням взаєморозуміння та поваги, різні погляди на сімейні цінності, почуття любові зникло, шлюб між сторонами існує лише формально. 20 червня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 25.08.2026 року Ухвалою суду було надано сторонам строк для примирення 6 місяців. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги., пояснила ,що наданий строк для примирення результатів не надав. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу ,він є військовослужбовцем ,на даний час перебуває на військовій службі ,скористатися наданим строком для примирення не зміг . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08 вересня 2007 року шлюб між сторонами зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 812, що підтверджується долученою до позову копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1ст. 55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.3, та ч.4ст.56 СК України. Статтями 105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, при цьому суд бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). З матеріалів справи вбачається, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, та їх дітей, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час подання позовної заяви позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved