Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

23.01.2026 до Заставнівського районного суду Чернівецької області в порядку ст.31 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Цикл ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №F00107237 від 10.08.2024,укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» та відповідачем, за яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 3000,00 грн строком 14 днів до 10.08.2024, зобов`язався повернути його, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1,50 на добу. В обґрунтування позову посилалося на те, що неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором з боку [PERSON] призвело до виникнення заборгованості перед первинним кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» в розмірі 3420,00 грн. Однак 25.03.2025 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»набуло прав нового кредитора за кредитним договором №F00107237 від 10.08.2024 року на підставі договору факторингу №25/03/25-01, у зв`язку чим до товариства перейшло право вимоги до [PERSON] на суму боргу 3420,00 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені ним судові витрати у виді судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. Ухвалою судді від 27.01.2026 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано у АТ КБ «Приватбанк» письмові докази. В судове засідання представник позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, відзив не подав. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10.08.2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №F00107237 у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 10.08.2024 року. Відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбаченакредитним договором (а.с.7-18). Пунктом 3.2., 4.3., 4.4. договору передбачено, що сума кредиту складає 3000,00 гривень, строк кредитування 14 днів, кінцева дата повернення боргу 10.08.2024 року. Згідно п.3.1. договору за користування кредитом позичальник зобов`зався сплачувати проценти за фіксованою процентною ставкою 1,50 % на добу. За умовами кредитного договору відповідач тримав кредит в сумі 3000,00 грн з метою задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно п. 5.6. договору строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюються відповідно до Графіка платежів Додаток 1, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с.19). Пункт 4.1., 4.2. договору зазначає, що кредитодавець надає кредит шляхом його переказу на рахунок позичальника протягом 3-х календарних днів з дня укладення договору. Кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки [NUMBER] , вказаної позичальником. Відповідно до п. 2.32. договору, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором, а кредитодавцем удосконаленим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу, вважається укладений в письмовій формі. Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також визначено, що у разі, якщо вказані документи підписані за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. Договір №F00107237 від 10.08.2024, графік платежів до договору №F-00107237 від 10.08.2024, паспорт споживчого кредиту підписані позичальником одноразовим ідентифікатором F186325, який було йому надіслано позивачем на мобільний номер [NUMBER] (а.с.7-24,28). Крім цього, додатковою угодою до договору №F-00107237 від 10.08.2024 сторони домовились продовжити строк кредиту договору на 14 днів до 09.09.2024, і для продовження позичальник зобов`язаний сплатити (відсотки) а саме грошові кошти в розмірі 0,00 гривень в день підписання угоди (а.с.26). ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти [PERSON] в розмірі 3000,00 грн, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ГВАДІАНА», підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.25, 35). В свою чергу відповідач зобов`язання за договором не виконав, допустив заборгованість на суму 3420,00 грн. Як вбачається з наданого позивачем графіку за кредитним договором №F-00107237 від 10.08.2024 у відповідача [PERSON] наявна заборгованість у сумі 3630,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3000,00 грн, заборгованості за процентами у розмірі 630,00 грн (а.с.19). На момент подання позовної заяви, за кредитним договором №F-00107237 від 10.08.2024 заборгованість [PERSON] складає 3420,00, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3000,00 грн, заборгованості за процентами у розмірі 420,00 грн. Даних, що свідчать про сплату [PERSON] заборгованості за кредитним договором №F-00107237 від 10.08.2024 матеріали справи не містять. Контррозрахунку відповідач не надав. Як вбачається із витребуваної судом виписки по рахунку позичальника за період з 10.08.2024-12.08.2024 року відповідач користувався кредитною карткою, здійснював погашення заборгованості (а.с.64-65). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. (ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. В п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, саме такий електронний договір і був укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» та [PERSON] , який підписаний останнім цифровим ідентифікатором F186325. 25.03.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 25/03/25-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» передає, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» та боржниками (а.с.42-45). Згідно реєстру прав вимоги до договору факторингу № 25/03/25-01 від 25.03.2025, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №F-00107237 від 10.08.2024 на загальну суму заборгованості 3420,00 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту 3000,00 грн, заборгованість по відсотках 420,00 грн (а.с.30-31). Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором №F-00107237 від 10.08.2024 року, зобов`язання за яким з приводу повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом [PERSON] належним чином не виконувались, що призвело до утворення заборгованості перед ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» в загальному розмірі 3420,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 3000,00 грн, заборгованості за відсотками 420,00 грн. Встановлення судом факту невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором є підставою для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про вирішення питання про судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Так, згідно частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3 статті 137 ЦПК України,судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копію Договору №23/08/24 про надання правничої допомоги від 23.08.2024 (а.с.39-41), Додаткову угоду №21 до Договору про надання правничої допомоги №23/08/24 від 23.08.2024 (а.с.50), Акт №482 прийому-передачі наданих послуг (а.с.29), платіжну інструкцію №DI0498 від 24.12.2025 (а.с.36), відповідно до яких витрати позивача на правову допомогу становлять 4000,00 грн та складаються з надання усної консультації стосовно складання позовної заяви та складання позовної заяви (а.с.29). На підтвердження витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн платіжну інструкцію №SUD407 від 24.12.2025 (а.с.37). Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 4000,00 грн, і вважає це співмірним обсягу наданих адвокатом послуг з урахуванням їх вартості, наведеної детальному описі наданих послуг, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved