Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

01.01.2026 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] (відповідачка) заборгованість за кредитним договором за № 1313666178332 від 17.05.2023 року (укладеним між ТОВ «ФК «Віва Капітал» і відповідачкою), в сумі 13129 грн 20 коп, вказуючи на те, що остання, в порушення умов договору, не сплачує своєчасно коштів на повернення суми боргу та відсотків, в результаті чого утворилася вказана заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача за договором факторингу. Ухвалою судді від 05.01.2026 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 05.02.2026 року, яке відкладено на 02.03.2026 року в зв`язку з витребуванням доказів за клопотанням представника позивача. Представник позивача - ТОВ «Діджи Фінанс» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч.7 ст. 128 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з положень ч.1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні 17.05.2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» №1313666178332, на підставі якого Товариство надало Відповідачці кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 7000 грн. 00 коп на строк 21 день з можливістю продовження строку, тобто до 06.06.2023, із визначенням фіксованої процентної ставки у розмірі 1,194% від суми кредиту за кожний день користування, шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.8-17). Копією листа ТОВ «Платежі Онлайн» від 09.05.2024 №319/05 підтверджується, що 07.05.2023 був здійснений переказ коштів на картку № [NUMBER] на суму 7000 грн 00 коп, номер транзакції 38430-40745-18474 (а.с.58 зворот). За повідомленням АТ «Ощадбанк» від 11.02.2026 року в установі АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відкрито банківський рахунок № [NUMBER] , до якого емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , на яку 17.05.2023 року було здійснено зарахування коштів в сумі 7000 грн 00 коп, що підтверджується також випискою про рух грошових коштів (а.с. 67, 68). 01.05.2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №01052024, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги ТОВ «ФК «Віва Капітал» до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.21-27). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №01052024 від 01.05.2024 року загальна сума заборгованості за кредитним договором [PERSON] становить 13129 грн 20 коп, із яких: 7000 грн 00 коп - заборгованість по тілу кредиту, 6129 грн 20 коп - заборгованість за відсотками (а.с.28). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1313666178332 від 16.05.2023 року, розмір заборгованості [PERSON] станом на 01.06.2024 року, який залишився незмінним з 30.06.2023 року, становить 13129 грн 20 коп, із яких: 7000 грн 00 коп - заборгованість по тілу кредиту, 6129 грн 20 коп - заборгованість за відсотками (а.с.19-20). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та статутом підтверджується, що ТОВ «Діджи Фінанс» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом економічної діяльності якого є надання інших фінансових послуг (а.с.39). За приписами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги Згідно зі ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, що передбачено ч.1 ст.512 ЦК України. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, що визначено ст. 638 ЦК України. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачкою в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. 15.08.2025 року позивачем надіслана відповідачці досудова вимога, з якої вбачається, що останній було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №1313666178332 від 17.05.2023, запропоновано сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» буде змушене звернутися до суду (а.с.30) Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором №1313666178332 від 17.05.2023 року, а також наявність договору факторингу від 01.05.2024 року, позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп, що підтверджується платіжною інструкцією від 17.12.2025 року № 17120510 (а.с.7), розмір витрат за надання правничої допомоги становить 6000 грн (а.с.42-47) Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 6000 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 3000 грн витрат на правничу допомогу. Вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача відповідно до положень ч.1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved