Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Акціонерне товариство «Ідея Банк» (надалі також позивач, АТ «Ідея Банк», банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] , клієнт). Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.08.2023 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено угоду №С-001-202896-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (надалі також кредитний договір, договір №С-001-202896-23-980 від 17.08.2023). Згідно із кредитним договором відповідачу надано кредит на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків [NUMBER] ), здійснено платежі відповідача з означеного банківського рахунку за рахунок кредиту на суму, що перевищує залишок власних коштів відповідача на рахунку, на умовах повернення, строковості та платності. Процентна ставка за користування кредитом становить 70,8 % річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку, визначеному цією угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії угоди - 70,8% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт - 70,8 % річних. Максимальний розмір кредитної лінії становить 200000,00 грн. Розмір кредитної лінії на дату укладення угоди становить 30000,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання Банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач отриманий кредит у встановлений договором термін не повернув та не сплатив нараховані відсотки та інші платежі за кредитним договором. Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з цим позовом, оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, а досудову вимогу банку щодо виконання договірних зобов`язань залишив без реагування. Позивач зазначає, що заборгованість у відповідача за кредитним договором станом на 30.09.2025 становить 53712,60 грн, з яких 28817,81 грн - прострочений борг, 24894,79 грн - прострочені проценти. 26.01.2026 через систему «Електронний суд» представником відповідача, адвокатом Скользнєвою Валерією Владиславівною, поданий відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що в якості доказів наявності заборгованості за користування кредитним лімітом АТ «Ідея Банк» надано виписку по рахунку клієнта фізичної особи № 100000- 2025/10001 за період з 15.12.2022 по 30.09.2025, згідно з боку відповідача [PERSON] не було здійснено жодної транзакції зі зняття або використання кредитних коштів у межах кредитного ліміту. Таким чином, аналіз руху коштів по рахунку свідчить про відсутність будь-яких операцій, які б підтверджували фактичне використання [PERSON] кредитного ліміту. Крім того, до матеріалів справи не надано розрахунку заборгованості, який би відповідав поданій виписці по картковому рахунку та дозволяв встановити порядок формування заявленої до стягнення суми. Відсутній будь-який розрахунок, за яким можливо було б відстежити та зіставити фактичне використання коштів по рахунку, розмір нарахованих відсотків за користування кредитом, комісій та інших платежів, а також перевірити правомірність їх нарахування. За таких обставин, надані позивачем матеріали не дають можливості встановити ані факт виникнення заборгованості, ані механізм її розрахунку. Відтак, за доводами відзиву на позов, позивачем не доведено ані факту використання Відповідачем кредитних коштів, ані правових підстав для нарахування відсотків та формування заборгованості у розмірі 53712,60 грн. Надані докази не підтверджують заявлені позовні вимоги, у зв`язку з чим вони є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Стороною відповідача заявлено до стягнення судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. У відповіді на відзив, поданій 04.02.2026 за підписом представника позивача [PERSON] , наводяться доводи на спростування тверджень представника відповідача, зокрема, сторона позивача наголошує, що з наданої виписки по рахунку клієнта-фізичної особи [PERSON] вбачається здійснення останнім платіжних операцій у період з 18.08.2023 по 12.07.2024, на різні суми (із наведенням переліку). Представник позивача наголошує, що відповідно до Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, зокрема, яка викладена у постанові від 25.05.2021 по справі №554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Щодо розрахунку заборгованості стороною позивача вказано про довільність форми його складення, із зазначенням, що позивач надав детальний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №С-001-202896-23-980 від 17.08.2023. Також стороною позивача заперечено розмір заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх неспівмірності. ІІ. Рух справи. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання учасників справи. 10 грудня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшли матеріали справи № 361/12202/25 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», за підписом представника позивача Жовтонецького Віктора Миколайовича (а.с. 1-10), з яких слідує, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2025 дана справа передана за підсудністю до Баришівського районного суду Київської області (а.с. 92-93). Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 29.12.2025 відкрито провадження (спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін) в означеній справі, судове засідання призначено на 28.01.2025 (а.с. 99-100). У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує (а.с. 9). З огляду на зазначене клопотання, в судові засідання 28.01.2026, 04.03.2026 представник позивача не з`явився. Про дати, час і місце судового розгляду позивач повідомлявся належним чином. В судові засідання відповідач та/або його представник не з`являлися. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, судові повістки про виклик до суду в цій справі доставлені в його електронний кабінет 31.12.2025 о 04:20:04 год та 13.02.2026 о 07:40:05 год, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документу та що відповідно до пункту 2 частини 8 статті 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час та місце розгляду справ. 26.01.2026 через систему «Електронний суд» представником відповідача, адвокатом Скользнєвою Валерією Владиславівною поданий відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає про свою незгоду із заявленими позовними вимогами, у задоволенні позову представник відповідача просить відмовити. Також 26.01.2026 через систему «Електронний суд» представник відповідача, адвокат Скользнєва В. В. подала клопотання про витребування доказів. 27.01.2026 через систему «Електронний суд» представник відповідача, адвокат Скользнєва В. В. подала клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи. 29.01.2026 представником позивача Заставною Ольгою Василівною через систему «Електронний суд» подані заперечення на клопотання сторони відповідача про витребування доказів, із доданням детального розрахунку заборгованості за кредитним договором. У відповіді на відзив, поданій 04.02.2026 через систему «Електронний суд» за підписом представника позивача Заставної О. В., сторона позивача заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов. Судове засідання 28.01.2026 відкладалося з метою недопущення порушення процесуальних прав відповідача, зважаючи на подане клопотання. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (з огляду та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що з метою отримання послуг АТ «Ідея Банк» 17.08.2023 відповідачем [PERSON] було підписано договір № 1800838 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку (надалі також договір, договір №1800838) (а.с. 48). Означений договір було підписано клієнтом електронним підписом, шляхом відтворення свого підпису на екрані мобільного пристрою з фінансового номеру 0935984601 в мобільному додатку О.Bank 2.0 (анкета клієнта при реєстрації в означеному програмному комплексі, протокол підписів клієнта при проведенні повної дистанційної ідентифікації а.с. 43, 47). Банком підписано договір шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису (КЕП) уповноваженого представника банку (копія протоколу №1800838 від 17.08.2023 реєстрації/фіксації дій клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування О.Bank 2.0.» (Протокол підписання Договору) (а.с. 49). Відповідно до умов п. 1.4.1. договору клієнт надає згоду на використання власного номеру телефону, зазначеного в цьому договорі, як фінансового номеру телефону ( [NUMBER] ) для отримання CMC-повідомлень, що містять OTP-пароль, з метою подальшого підписання Електронним підписом (надалі також ЕП) договорів про отримання банківських послуг у вигляді електронного документа та підтверджує, що номер телефону, що зазначений нижче ( [NUMBER] ), належить виключно йому, а відтак накладений ЕП однозначно пов`язаний з клієнтом, і не пов`язаний з жодною іншою особою та прирівнюється до власноручного підпису і створює для клієнта юридичні наслідки. Згідно із п. 1.5 договору накладення ЕП здійснюється шляхом підтвердження банком достовірності ОТР-паролю, що був повідомлений банку клієнтом після його автентифікації. У пункті 1.3.2. договору сторони визнали, що подальше підписання договорів щодо отримання банківських послуг у вигляді електронного документа, може здійснюватись шляхом використання ЕП клієнтом та кваліфікованого електронного підпису банком. Сторони погоджуються, що наданням клієнтом до банку OTP-паролю та підтвердженням Банком його достовірності Сторони визнають укладені правочини у вигляді електронного документа, а також погоджуються, що ризик збитків, що можуть бути заподіяні підписувачам і третім особам, несе сторона, з вини якої збитки виникли. Також 17.08.2023 згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, текст якого розміщено на сайті банку www.ideabank.ua, між банком та відповідачем (клієнтом) було укладено угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки № С-001-202896-23-980 (надалі також кредитний договір, угода) (а.с. 50-55). Кредитний договір підписано електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора (OTP-пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону (фінансовий номер) відповідача, про що свідчить інформація в розділі кредитного договору «реквізити сторін» (а.с. 55) та зазначене нижче. Власне волевиявлення на укладення кредитного договору відповідач висловив шляхом його підписання ЕП, а саме відповідачем було введено на інтерфейсі власного мобільного пристрою з фінансового номеру [NUMBER] в мобільному додатку О.Bank 2.0. СМС-повідомлення (OTP-пароль - 0133, отриманий від Банку - з альфа імені «IdeaBank»), що узгоджується з п. 1.4.1, 1.5 договору №1800838. При цьому, в матеріалах справи міститься протокол № С-001-202896-23-980 від 17.08.2023 реєстрації/фіксації дій клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування О.Bank 2.0.» (протокол підписання Договору на продукт), у якому зафіксовано етапи підписання кредитного договору дистанційно (а.с. 60). На підтвердження викладеного позивачем надано належним чином оформлений витяг з реєстру відправлених CMC-повідомлень за серпень 2023 року, оформленого на виконання умов договору надання послуг №01/01122020, укладеного 01.12.2020 між позивачем та ТОВ «МОБІЛЬНИЙ МАРКЕТИНГ» (а.с. 61-65). У вище вказаному витязі з Реєстру відправлених CMC-повідомлень наявний текст СМС-повідомлення з ОТП-паролем (kod: 0133), для підписання паспорту споживчого кредиту (а.с. 56-58) та кредитного договору, який було надіслано з альфа імені «IdeaBank» на фінансовий номер телефону відповідача: [NUMBER] . Також, укладаючи кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 4). Окрім того, згідно пункту 4 Угоди вбачається, що укладанням цієї Угоди клієнт акцептує Публічну пропозицією про приєднання до ДКБОФО (договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб), яка розміщена на сайті Банку www.ideabank.ua. Згідно із кредитним договором та паспортом споживчого кредиту відповідачу надано кредит на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] на умовах повернення, строковості та платності, зі сплатою 70,8% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення операцій безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті), у терміни, передбачені кредитним договором. Процентна ставка за користування кредитом, що становить 70,8 % річних, є фіксованою протягом усього строку дії угоди і може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку, визначеному цією угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 70,8% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт 70,8 % річних. Максимальний розмір кредитної лінії становить 200000,00 грн. зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Розмір кредитної лінії на дату укладення Угоди становить 30000 грн та може бути змінений в межах максимального розміру за ініціативою банку або клієнта. З наданої позивачем виписки по рахунку клієнта-фізичної особи [PERSON] за період з 15.12.2022 по 30.09.2025 вбачається, що відповідачу 17.08.2023 встановлено кредитний ліміт у розмірі 30000,00 грн; [PERSON] користувався наданою йому кредитною лінією, зокрема, шляхом здійснення грошових переказів, поповнення рахунку, сплату заборгованості за кредитним договором тощо (а.с. 66-70). Згідно із довідкою-розрахунком заборгованості по угоді (кредитному договору) № С-001-202896-23-980 від 17.08.2023, наданою АТ «Ідея Банк» (а.с. 72), заборгованість за кредитним договором станом на 20.09.2025 становить 53712,60 грн, з яких 28817,81 грн - прострочений борг, 24894,79 грн - прострочені проценти. Аналогічні відомості зазначені в детальному розрахунку заборгованості, наданому позивачем 29.01.2026 разом із запереченнями на клопотання відповідача про витребування доказів. 05.08.2025 АТ «Ідея Банк» звернулось до відповідача [PERSON] з вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань (а.с. 73). Позивач вважає, що відповідачем порушено умови кредитного договору, заборгованість за яким підлягає стягненню в примусовому порядку IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Зміст спірних правовідносин. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Постановою Правління Національного банку України № 78 від 14.08.2017 затверджено Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин (надалі також Положення), яке було розроблено відповідно до Законів України «Про Національний банк України», «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» і визначало організаційно-методологічні умови застосування електронного підпису (ЕП) та електронної печатки під час створення, оброблення та зберігання електронних документів банками України, філіями іноземних банків, платіжними організаціями платіжних систем, учасниками платіжних систем, операторами послуг платіжної інфраструктури, клієнтами установ, контрагентами та комерційними агентами банків. Відповідно до п. 8 Положення підписувач, який створює електронний документ з ЕП, цим самим засвідчує, що ознайомився з усім текстом документа, повністю зрозумів його зміст, не має заперечень до тексту документа (або його заперечення внесені як окремий реквізит документа) і свідомо застосовував свій ЕП у контексті, передбаченому документом (підписав, затвердив, погодив, завізував, засвідчив, ознайомився). За п. 9 Положення ЕП створюються у послідовності, визначеній застосованою технологією оброблення інформації, якщо електронний документ підписується двома або більше посадовими особами суб`єкта електронної взаємодії чи представниками двох або більше суб`єктів електронної взаємодії. Технологія оброблення інформації розробляється з урахуванням законодавства України. Створення електронного документа завершується створенням останнього ЕП відповідно до технології створення такого електронного документа. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. Норми процесуального права, що підлягають застосуванню. Згідно із ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами 2, 3 ст. 12 ЦПК України унормовано, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За п. 2, 4, п. 6, п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Зміст спірних правовідносин полягає у виконанні/невиконанні сторонами своїх зобов`язань за кредитним договором. Предметом позову є стягнення заборгованості клієнта (відповідача) внаслідок неповернення суми кредиту та несплати процентів річних. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. V. Мотивована оцінка аргументів учасників справи. Висновки суду за результатами розгляду позову. За результатами дослідження фактичних обставин, що мають визначальне значення для розгляду цієї справи, зважаючи на докази, надані на їх підтвердження, а також застосувавши релевантні норми права, суд зазначає та виснує таке. Судом встановлено, що 17.08.2023 [PERSON] було підписано договір № 1800838 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку. Також 17.08.2023 згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, текст якого розміщено на сайті банку www.ideabank.ua, між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С-001-202896-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Суд дійшов висновку, що означені договори були укладені в електронній формі, при їх укладенні сторонами було погоджено усі істотні умови для цих різновидів договорів. АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановив на рахунку [PERSON] кредитний ліміт в розмірі 30000,00 грн та надав можливість користування ним, що підтверджується випискою по рахунку відповідача за період з 15.12.2022 по 30.09.2025. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] користувався наданою йому кредитною лінією, зокрема, шляхом здійснення грошових переказів, поповнення рахунку, чим спростовуються протилежні твердження сторони відповідача. Відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися відповідно до умов кредитного договору, в розмірі 70,8% річних. Відповідач не спростував факт користування кредитними коштами в межах кредитного ліміту. Доказів погашення заборгованості в межах кредитного ліміту та/або сплату відповідачем нарахованих відсотків матеріали цієї справи не містять, доказів погашення такої заборгованості відповідачем не надано. Отже, суд доходить до переконання, що відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якими зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1049 ЦК України, яка вказує, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Добровільно відповідач не здійснив розрахунок за кредитним договором в строки, визначені його умовами. Відтак, за наслідками не виконання відповідачем умов кредитного договору у нього станом на 20.09.2025 становить 53712,60 грн, з яких 28817,81 грн - прострочений борг, 24894,79 грн - прострочені проценти. Розрахунок позивача судом береться до уваги, що, відповідно, означає безпідставність клопотання відповідача про витребування доказів. Відповідачем означений розмір заборгованості не спростований, контррозрахунок не надано. 05.08.2025 на адресу [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань протягом 30 календарних днів з моменту надіслання кредитором означеної вимоги; доказів щодо відповіді та/або задоволення відповідачем означеної вимоги матеріалами справи не містять. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, судом досліджені докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку обґрунтування, викладені в позовній заяві (із доказами, наданими разом із нею), а також у відзиві на позов. За результатами, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи все вищевикладене, дійшов до переконання, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані кредитні кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернув, суму процентів не сплатив, чим порушив права кредитора, зважаючи на що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за угодою №С-001-202896-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 17.08.2023 в розмірі 53712,60 грн, з яких 28817,81 грн - прострочений борг, 24894,79 грн - прострочені проценти. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено сплату позивачем судового збору за подачу позову в сумі 2422,40 грн (із застосуванням коефіцієнту 0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що підтверджується платіжною інструкцією № 4194892 від 13.10.2025 (а.с. 11). Відтак, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в означеній сумі. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved