Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), від імені та в інтересах якого діє представник Кудіна А.В., звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № R01.00118.005239113 від 08.05.2019 в розмірі 114 578,54 грн, з яких: - 62 898,02 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 51 680,52 грн сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № С-118-007122-18-980 від 09.08.2018 в розмірі 13 023,68 грн, з яких: - 4982,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8 041,29 грн сума заборгованості за відсотками. Всього просить стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 127 602,22 грн. У позові зазначає, що 08 травня 2019 року [PERSON] уклав із АТ «Ідея Банк» Кредитний договір № R01.00118.005239113, а 09 серпня 2018 року уклав також Кредитний договір № С-118-007122-18-980. У таких договорах сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, а також такі договори підписані із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також зазначає, що 17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено Договір факторингу №17112023 відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами. Вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача 17.11.2023 позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані кредити у визначені договорами строки, а оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги за кредитними договорами просить стягнути заборгованість у судовому порядку. Також просить стягнути із відповідача понесені судові витрати у справі. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 05.01.2026 надійшла на розгляд Садгірського районного суду м. Чернівці та, відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026, матеріали справи передані на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 02.02.2026, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 17 лютого 2026 року, про що повідомлено сторони у справі. Ухвалою суду від 17.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2026. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позові просив розгляд справи провести за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. У випадку неявки відповідача не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи за адресою реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик, про що свідчать матеріали справи. Жодних клопотань від нього не надходило, як і відзив на позов. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів щодо забезпечення позову. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, суд доходить таких висновків. Фактичні обставини встановлені судом. Суд встановив, що 08 травня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № R01.00118.005239113, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 63 521,73 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Відповідно до п.1.2 цього Договору кредит у визначеній сумі надається у день підписання Договору, шляхом переказу коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ «Ідея Банк» (призначення платежу погашення кредитної заборгованості за договором від 03.08.2018). банк надає кредит строком на 54 місяці. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 25,01 % річних від залишкової суми кредиту. Окрім Кредитного договору позивач долучає Паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), Додаток до Паспорта споживчого кредиту у якому передбачений Графік щомісячних платежів за договором, Заяву-Анкету [PERSON] у якій міститься інформація про нього та запитувана сума кредиту та Заяву про реструктуризацію за кредитним договором від 03.08.2018. Також позивач надає копію Заяви № R01.00118.005239113 про акцептування [PERSON] публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відбитку печатки банку та його Згоду-повідомлення. На підтвердження виконання банком свого обов`язку за кредитним договором до матеріалів справи долучено виписку по рахунку від 17.11.2023, відкритому в АТ «Ідея Банк» згідно з Кредитним договором № R01.00118.005239113, яка підтверджує видачу 08.05.2019 кредиту у розмірі 63521,73 грн Відповідно до даних Довідки-розрахунку заборгованості за Кредитним договором № R01.00118.005239113 від 08.05.2019 заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 17.11.2023, становить 114 578,54 грн, з яких: - 62 898,02 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 51 680,52 грн сума заборгованості за відсотками. Також суд встановив і те, що 09 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду № С-118-007122-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу. Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку. Максимальний ліміт 200 000 грн. Процентна ставка 48,00 % річних. Окрім Кредитного договору позивач долучає Паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), Заяву [PERSON] , Заяву № С-118-007122-18-980 про акцепт [PERSON] публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відбитку печатки банку та Заяву № С-118-007122-18-980 від 09.08.2018 на приєднання до Договору добровільного страхування життя № ПБ КК 1 від 03.04.2017 На підтвердження виконання банком свого обов`язку за кредитним договором до матеріалів справи долучено виписку по рахунку [PERSON] від 17.11.2023, відкритому в АТ «Ідея Банк» згідно з Договором № С-118-007122-18-980 за період з 09.08.2018 до 17.11.2023, яка підтверджує видачу кредитних коштів та користування ними. Відповідно до даних Довідки-розрахунку заборгованості за Кредитним договором № С-118-007122-18-980 від 09.08.2018 заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 17.11.2023, становить 13 023,68 грн, з яких: - 4982,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8 041,29 грн сума заборгованості за відсотками. Суд встановив і те, що 17.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено Договір факторингу №17112023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників: перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєтру боржників №?2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №?R01.00118.005239113 від 08 травня 2019 року, в сумі 114 578,54 грн, а також за кредитним договором № С-118-007122-18-980 від 09.08.2018 в сумі 13 023,68 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошово вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань. Також позивач долучив копію платіжної інструкції № 20494 від 20.11.2023 на підтвердження оплати за відступлення права вимоги, згідно з Договором факторингу № 17112023 від 17.11.2023. Суду надані копії документів на підтвердження повноважень позивача та його представника. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача [PERSON] , як боржника, за кредитними договорами № С-118-007122-18-980 від 09.08.2018 та № R01.00118.005239113 від 08.05.2019 від первісного кредитора АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». На підставі досліджених доказів, які не заперечені відповідачем, позивач, як новий кредитор отримав право вимоги до боржника за кредитними договорами у заявленій до стягнення сумі заборгованості, яка визначена первісним кредитором. Доказів визнання недійсним договору факторингу № 17112023 від 17.11.2023 на підставі якого позивач отримав право вимоги до боржника, суду не надано та не заперечено правомірність його укладення. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитними договорами № С-118-007122-18-980 від 09.08.2018 та № R01.00118.005239113 від 08.05.2019, яка не погашена відповідачем. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Тобто, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У цій справі суд встановив, що під час укладення [PERSON] з АТ «Ідея Банк» кредитних договорів № С-118-007122-18-980 від 09.08.2018 та № R01.00118.005239113 від 08.05.2019 сторони досягли згоди з усіх істотних умов та визначили: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. кладені між сторонами договори є обов`язковим до виконання. Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав з АТ «Ідея Банк» вказаних кредитних договорів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження №61-14780св23). Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено факт перерахунок кредитних коштів АТ «Ідея банк» на відкритий у банку рахунок [PERSON] та користування останнім цими кредитними коштами. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № R01.00118.005239113 від 08.05.2019 у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 114 578,54 грн, з яких: - 62 898,02 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 51 680,52 грн сума заборгованості за відсотками. Також у [PERSON] наявна заборгованість за Кредитним договором № С-118-007122-18-980 від 09.08.2018 у розмірі 13 023,68 грн, з яких: - 4982,39 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8 041,29 грн сума заборгованості за відсотками. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] частково оплачував заборгованість за спірним договором, а часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу та наявність договірних відносин між сторонами. Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Доведення факту повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, є обов`язком відповідача як позичальника, однак [PERSON] не довів факту повернення ним кредитних коштів. Розмір заборгованості підтверджений відповідним розрахунком, який не спростований відповідачем. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України. Висновки суду. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають до задоволення, а з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за Кредитним договором № R01.00118.005239113 від 08.05.2019 в розмірі 114 578,54 грн та за Кредитним договором № С-118-007122-18-980 від 09.08.2018 в розмірі 13 023,68 грн. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп (платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 149706 від 05.12.2025), який, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі. На підставі Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610- 612, 625, 633-634, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved