Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 02 червня 2016 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 883 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що останнім часом між ними з відповідачем почали виникати негаразди в спілкуванні, встановилися неприязні стосунки. Фактично, у них з відповідачем різні погляди на сімейні стосунки, проведення дозвілля, виховання сина, вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків. Все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з вини відповідача. За переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, як і продовжувати подружні відносини з відповідачем. На примирення та збереження шлюбу з відповідачем позивач не згідна, так як вони вже шукали шляхи примирення, але все виявилося марним, бажає шлюб розірвати. Спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя буде вирішено окремо. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 02 червня 2016 року між нею та відповідачем Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 883. Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 січня 2026 року на 12:45 год. У зв`язку із перебуванням головуючого судді Кирильчук І. А. на лікарняному розгляд справи було знято з розгляду і визначена інша дата - 30 січня 2026 року на 11:30 год. У зв`язку із неявкою відповідача та відсутності даних про належне його повідомлення а розгляд справи було відкладено на 27 лютого 2026 року на 08:00 год. Позивач неодноразово надсилала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити, будь-яких заперечень щодо заочного розгляду справи не навела. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і дату розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації. Однак, всі конверти повернулися з відміткою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно постанов Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Відзив на позовну заяву до суду не надходив, з будь-якими заява та клопотаннями відповідач до суду не звертався.. За таких обставин, у відповідності до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved