Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" звернулось до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1402845593899 від 29.01.2024 року у розмірі 17 730, 00 року гривень, судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.01.2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1402845593899. 18.10.2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу № 18102024, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" передає (відступає) ТОВ "Діджи Фінанс" права вимоги, а ТОВ "Діджи Фінанс" приймає належні ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" права вимоги за кредитним договором № 1402845593899 від 29.01.2024 року. Відповідно до Договору факторингу № 18102024 від 18.10.2024 року, ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 730, 00 грн., з яких: 4 500, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 230, 00 грн. - заборгованості за відсотками. Всупереч умов Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги на відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "Діджи Фінанс", ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "Діджи Фінанс". Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 12.01.2026 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 29 квітня 2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1402845593899. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 18.10.2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" та ТОВ "Діджи Фінанс", укладено Договір факторингу № 18102024, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" передає ТОВ "Діджи Фінанс" права вимоги, а ТОВ "Діджи Фінанс" приймає належні ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ВІВА КАПІТАЛ" права вимоги за кредитним договором № 1402845593899 від 29.01.2024 року. Відповідно до Договору факторингу № 18102024 від 18.10.2024 року, ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 730, 00 грн., з яких: 4 500, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 230, 00 грн. - заборгованості за відсотками. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ "Діджи Фінанс" перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1402845593899 від 29.01.2024 року. Отже, судом було встановлено, що до ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право вимоги до [PERSON] . Представник позивача вказує, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1402845593899 від 29.01.2024 року, заборгованість [PERSON] складає 17 730, 00 грн., з яких: 4 500, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13 230, 00 грн. - заборгованості за відсотками. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманих кредитів та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за кредитним договором № 1402845593899 від 29.01.2024 року у сумі 17 730, 00 грн., з яких: 4 500, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 230, 00 грн. - заборгованості за відсотками. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат в суді. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи питання обгрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є малозначною справою, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог розумності та справедливості, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4 000,00 грн. Окрім того, на підтвердження понесених витрат у справі до суду надано платіжну інструкцію в національній валюті № 17120861 від 17.12.2025 року у розмірі 2 422, 40 грн за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved