Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7573254 від 11.02.2024 року у сумі 21 576,00 грн. Позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» обґрунтовані наступним. 11.02.2024 року ТОВ «Авентус Україна» та відповідач уклали кредитний договір № 7573254у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора С6896. Зокрема, 11.02.2024 відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі 1 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Строк кредиту 360 днів. В подальшому кредит було збільшено до 5000 грн. Відразу після вчинених дій Відповідача, 11.04.2024 ТОВ «Авентус Україна» через компанію ТОВВ «ПЕЙТЕК» безготівковим шляхом перерахувало грошові кошти в сумі 10 200,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Авентус Україна». 23.10.2024 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 23.10/24-Ф згідно якого, право вимоги перейшло до останнього, в тому числі і за вищезазначеним кредитним довором. 20.01.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 20/01/2025-01 згідно якого, право вимоги перейшло до останнього, в тому числі і за вищезазначеним кредитним договором. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.1.3. ). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № № 20/01/2025-01 від 20.01.2025 ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 21 576 грн. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] має зазначену вище непогашену заборгованість перед ТОВ "Юніт Капітал" за вказаним кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з`явився, просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов. Судом встановлено, що 11.02.2024 року ТОВ «Авентус Україна» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 7573254у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора С6896. Зокрема, 11.02.2024 відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі 1 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Строк кредиту 360 днів. Відразу після вчинених дій Відповідача, 11.04.2024 ТОВ «Авентус Україна» через компанію ТОВВ «ПЕЙТЕК» безготівковим шляхом перерахувало грошові кошти в сумі 1000 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Авентус Україна». В подальшому кредит було збільшено до 5000 грн. Отже, суд встановив, що кредитний договір укладений у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису, для укладення якого позичальник подав відповідну заявку на кредит на сайті ТОВ «Авентус Україна», в якій вказав заповнивши поля електронної анкети для отримання кредиту. Перед подачею заявки він ще раз підтвердив бажані умови кредитування (суму, строк). Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. 23.10.2024 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 23.10/24-Ф згідно якого, право вимоги перейшло до останнього, в тому числі і за вищезазначеним кредитним договором. 20.01.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 20/01/2025-01 згідно якого, право вимоги перейшло до останнього, в тому числі і за вищезазначеним кредитним договором. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.1.3. ). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № № 20/01/2025-01 від 20.01.2025 ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 21 576 грн. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором становить 21 576 грн., яка складається з наступного: 6 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 15 576 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, своєчасно кредитні кошти та відсотки товариству не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Правильність розрахунку заборгованості за договором відповідачем не спростована. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованості за договором в сумі 21 576 грн. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги №10/02/25-02 від 10 лютого 2025 року, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №10/02/25-02 від 10 лютого 2025 року, акт прийому передачі наданих послуг від 10.02.2025 року. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду розмір витрат сторін на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін, з урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved