Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

АТ «ВСТ Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг по кредитному договору № ЗП-952660-3131 від 21.02.2019 року в розмірі 11 032,87 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 21 лютого 2019 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Восток» був укладений кредитний договір № ЗП-952660-3131, відповідно до якого останній встановлено ліміт овердрафту в сумі 8 700,00 грн., строком до 20.02.2020 року зі сплатою річних процентів в розмірі 34,00 %. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, встановивши відповідачці на її поточний рахунок кредитний ліміт для задоволення особистих потреб відповідно до умов укладеного договору шляхом безготівкового перерахування коштів. В подальшому, тип товариства та найменування ПАТ «Банк Восток» було змінено на АТ «ВСТ Банк». Відповідачка [PERSON] умови кредитного договору не виконала, кредитні кошти не повернула в повному обсязі, у зв`язку з чим в неї станом на 10.12.2025 року виникла заборгованість в розмірі 11 032,87 грн., з яких: заборгованість за овердрафтом 8 700,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 2 291,10 грн. та заборгованість по комісії 41,77 грн. Дії відповідачки свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю від 16.09.2025 року (а.с. 6) адвокат Олексюк М.М. не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 15). Відповідачка відзиву на позов не подавала, в судове засідання повторно не з`явилася та про причини неявки суд не повідомила, хоч була належно повідомлена про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення їй судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення від 02.01.2026 року та 27.01.2026 року, які не вручені в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Також [PERSON] викликалася в судове засідання шляхом поміщення оголошень про виклик її до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 02.01.2026 року та 26.01.2026 року (а.с. 14,20). За таких обставин суд 25.02.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідачки в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 629 цього Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 21 лютого 2019 року звернулася до ПАТ «Банк Восток», у зв`язку з чим заповнила заяву-договір № ЗП-952660-3131 про акцепт публічної пропозиції на встановлення ліміту овердрафту, яку власноруч підписала. Також [PERSON] ознайомилася з тарифами банку за продуктом/програмою кредитування в рамках зарплатного проекту «з/п Сільпо-Фуд» та паспортом споживчого кредиту від 21.02.2019 року, що підтвердила своїм підписом. Відповідачка погодилася, що складовою та невід`ємною частиною договору, є заява-договір, правила, тарифи банку, з якими [PERSON] попередньо ознайомилася, їх зміст їй зрозумілий та положення яких вона зобов`язується неухильно дотримуватися. Після акцептування публічної пропозиції банку [PERSON] встановлено ліміт овердрафту в сумі 8 700,00 грн., строком до 20.02.2020 року зі сплатою річних процентів в розмірі 34,00 %. Відповідно до Правил надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «Банк Восток», затверджених протоколом Правління № 151/2 від 18.12.2018 року, банк надає клієнту овердрафт на умовах строковості, відкличності, повернення та плати за користування (п. 3.44.1.8). Пунктами 3.44.7.2, 3.44.7.3 Правил передбачено, що клієнт зобов`язаний повернути овердрафт, сплатити проценти та комісії за користування овердрафтом. Встановлено також, що в подальшому, тип товариства та найменування ПАТ «Банк Восток» було змінено на АТ «ВСТ Банк». З розрахунку заборгованості за кредитним договором № ЗП-952660-3131 від 21.02.2019 року, наданого позивачем, вбачається, що станом на 10.12.2025 року борг [PERSON] за вказаним договором становить 11 032,87 грн., з яких: заборгованість за овердрафтом 8 700,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками 2 291,10 грн. та заборгованість по комісії 41,77 грн. Цей же розрахунок підтверджує, що [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № ЗП-952660-3131 від 21.02.2019 року, сплати на погашення заборгованості за кредитом здійснювала нерегулярно та не в повному обсязі, станом на час подання позову позичені кошти не повернула, тому суд погоджується з заборгованістю відповідачки за овердрафтом в розмірі 8 700,00 грн. та заборгованістю за простроченими відсотками в сумі 2 291,10 грн., а всього 10 991,10 грн. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору № ЗП-952660-3131 від 21.02.2019 року, у встановленому порядку та строки в повній мірі не погашала кредит та не сплачувала проценти за користування ним, нарахування яких проводилося із застосуванням процентної ставки, на яку відповідачка погодилася, суд дійшов висновку, що з останньої на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 10 991,10 грн. При цьому суд вважає, що в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідачки комісії за обслуговування поточного рахунку в розмірі 41,77 грн. слід відмовити, оскільки згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19, вимоги кредитних договорів, які встановлюють щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно (в даному випадку за надання та обслуговування кредиту) є нікчемними. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 99,62 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідачки відшкодування сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 124238 від 23.12.2025 року в розмірі 2 422,40 грн., що становитиме 2 413,19 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509,512,514,626,628,1048,1049,1054,1077,1078 ЦК України,

Outcome: approved