Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Дубечненської сільської ради про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягів з Державного реєстру на земельні ділянки. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема на земельні ділянки: - площею 0,4033 га, кадастровий номер: 0725081305:06:000:9669; - площею 0,3694 га, кадастровий номер: 0725081305:06:000:9670; - площею 0,1272 га, кадастровий номер: 0725081305:06:000:9671; - площею 0,6190 га, кадастровий номер: 0725081300:07:000:9872, - площею 0,6383 га,0725081300:07:000:9871, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0097656, однак останній не завершив процедуру приватизації земельних ділянок. Зокрема виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та за життя здійснив державну реєстрацію права власності лише на одну із зазначених земельних ділянок, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером 0725081300:07:000:9871 площею 0,6383 га, про що 04.04.2014 року отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] . Однак на інші ділянки свідоцтва не отримав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього, окрім позивача, є діти спадкодавця відповідачі у справі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які спадщину не прийняли і не претендують на неї. Вказуючи, що вона прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з метою оформлення права власності на спадкове майно звернулася до нотаріуса, отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, однак, у видачі свідоцтва на земельні ділянки: - площею 0,4033 га, кадастровий номер: 0725081305:06:000:9669; - площею 0,3694 га, кадастровий номер: 0725081305:06:000:9670; - площею 0,1272 га, кадастровий номер: 0725081305:06:000:9671; - площею 0,6190 га, кадастровий номер: 0725081300:07:000:9872 їй відмовлено через відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця на зазначене майно по причині не завершення ним приватизації, просить визнати за нею право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягів з Державного реєстру на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Сторони у підготовче засідання з`явились. Позивач подала клопотання, в якому просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду, кожен зокрема, клопотання, в яких вказують, що не заперечують проти задоволення позову та просять справу розглядати за їх відсутності. Представник відповідача Дубечненської сільської ради подав заяву, в якій вказує, що не заперечує проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав та просить справу розглядати за відсутності представника сільської ради. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1220, ч.3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач у справі є дружиною спадкодавця [PERSON] (а.с. 9), а відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - дітьми спадкодавця. Позивач [PERSON] , як дружина спадкодавця, є єдиною спадкоємницею першої черги за законом, яка відповідно до положень ст. 1268, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Відповідно до ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Старовижівської районної державної адміністрації № 88 від 21.03.1997 року [PERSON] , 12.05.1997 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Полісся», розміром 3,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) серії ВЛ № 0097656 (а.с. 11). 12.02.2013 року Старовижівською районною державною адміністрацією Волинської області видано розпорядження «Про виділення в натурі земельних ділянок у розмірі частки (паю)» № 36 (а. с.13). У 2013 році [PERSON] виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), на підставі чого було виділено земельні ділянки із присвоєнням кадастрових номерів: - площею 0,4033 га, кадастровий номер: 0725081305:06:000:9669; - площею 0,3694 га, кадастровий номер: 0725081305:06:000:9670; - площею 0,1272 га, кадастровий номер: 0725081305:06:000:9671; - площею 0,6190 га, кадастровий номер: 0725081300:07:000:9872, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Дубечненської сільської ради Ковельського (колишнього Старовижівського) району Волинської області, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-0700824162014, НВ-0700824142014, НВ-0700824102014, НВ-0700824192014 від 03.04.2014 року (а.с. 15-26). Відповідно до листа Дубечненської сільської ради № 689/02.04/2-25 від 25.06.2025 року, наданого у відповідь на звернення [PERSON] від 13.06.2025 року, повідомлено таке. [PERSON] мав право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії ВЛ № 0097656. На підставі розпорядження Старовижівської районної державної адміністрації була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства (земельна частка (пай)). У результаті виготовлення зазначеної технічної документації та проведення розрахунку вартості земельної частки (паю) за вказаним сертифікатом було сформовано п`ять земельних ділянок, а саме: кадастровий номер 0725081305:06:000:9669, площею 0,4033 га; кадастровий номер 0725081305:06:000:9670, площею 0,3694 га; кадастровий номер 0725081305:06:000:9671, площею 0,1272 га; кадастровий номер 0725081300:07:000:9872, площею 0,6190 га; кадастровий номер 0725081300:07:000:9871, площею 0,6383 га. Після затвердження технічної документації розпорядженням Старовижівської районної державної адміністрації № 36 від 12.02.2013 року вказані земельні ділянки були виділені в натурі та передані у власність [PERSON] . Згідно з інформацією, наведеною у листі, за життя [PERSON] здійснив державну реєстрацію права власності лише на одну із зазначених земельних ділянок - земельну ділянку з кадастровим номером 0725081300:07:000:9871 площею 0,6383 га, про що 04.04.2014 року отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19999530. Інші земельні ділянки, сформовані та зареєстровані у Державному земельному кадастрі взамін сертифіката серії ВЛ № 0097656, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані не були; причини нездійснення державної реєстрації у листі не зазначені. У вказаному листі також рекомендовано звернутися до суду з позовом про завершення приватизації та оформлення права власності на земельні ділянки, приватизація яких була розпочата, але не завершена [PERSON] (а.с. 28). З постанови державного нотаріуса Старовижівської держаної нотаріальної контори Хвещук А.В. від 16.07.2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на чотири земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства (на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) у межах Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області) було відмовлено через відсутність у спадкоємця документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначені земельні ділянки по причині не завершеної ним приватизації (а. с. 29). Згідно з витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельних ділянок кадастровий номер: 0725081305:06:000:9669, 0725081305:06:000:9670, 0725081305:06:000:9671, 0725081300:07:000:9872 у загальному становить 27109,68 грн. (а.с. 30). Зазначені обставини справи також підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 60/2025 до майна померлого [PERSON] (а.с. 63-71). [PERSON] , як дружина покійного, та, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги, належним чином не може оформити право власності на вказане спадкове майно. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права у позасудовому порядку. Предметом спору у справі є визнання права на завершення приватизації земельних ділянок у порядку спадкування, приватизація яких була розпочата, але не завершена за життя спадкодавця. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Старовижівської районної державної адміністрації спадкодавцем [PERSON] за життя була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства (земельна частка (пай)), сформовано п`ять земельних ділянок, однак останній здійснив державну реєстрацію права власності лише на одну із зазначених земельних ділянок. Таким чином, спадкодавець розпочав у встановленому законом порядку приватизацію земельних ділянок, однак не завершив процес приватизації у зв`язку зі своєю смертю. Право на завершення приватизації відповідно до чинного законодавства та судової практики у таких правовідносинах, переходить до спадкоємців, та, відповідно, перейшло до позивача, яка є спадкоємцем першої черги за законом і прийняла спадщину після смерті спадкодавця, а отже прийняла у порядку спадкування право на завершення приватизації спірних земельних ділянок, розпочатих та незавершених спадкодавцем. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У постанові Верховного Суду в справі № 128/1911/15-ц від 13.06.2018 року зроблено висновок в разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права на завершення приватизації на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду докази, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved