Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

позивач в електронній формі через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Договором № 157705-КС-003 про надання кредиту від 16 лютого 2022 року у розмірі 103 605,54 грн, з яких: 16 946,25 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 86 659,29 грн - сума прострочених платежів по процентах, а також сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16 лютого 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 157705-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 16 лютого 2022 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 157705-КС-003 про надання кредиту. 16 лютого 2022 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 157705-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-7053, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 16 лютого 2022 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір №157705-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 22 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (а разом - Договір). Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.86454777 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 22 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також, 26 лютого 2022 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 157705-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов цієї додаткової угоди, сторони домовились внести зміни: в п. 2.7 договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 14.09.2022 р.»; в п. 2.3 договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 31 тижнів.». Крім цього, 18 жовтня 2022 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 2 до Договору №157705-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов цієї додаткової угоди сторони домовились внести зміни: в п. 2.7 договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 28.11.2023 р.»; в п. 2.3 договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 93 тижнів.». До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 157705 КС-003 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти на загальну суму 12 553,75 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відповідно до пункту 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Відповідно до п. 5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 12 лютого 2024 року утворилась заборгованість за Договором №157705-КС-003 про надання кредиту в розмірі 103 605,54 грн, що складається з: 16 946,25 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 86 659,29 грн - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - сума прострочених платежів за комісією. З огляду на вищевикладене просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 13 березня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відтак призначено судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача Памірський М.А. не з`явився, однак в електронній формі через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що 16 лютого 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило відповідачу [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 157705-КС-003 про надання кредиту. Цього ж дня, відповідач прийняла пропозицію щодо укладення Договору № 157705-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Таким чином, 16 лютого 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] в електронній формі було укладено Договір № 157705-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором G-7053, який було направлено відповідачу на номер телефону [NUMBER] , що зазначений нею у Анкеті клієнта в особистому кабінеті, котрий нею було введено, відповідно до порядку визначеного статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до укладеного договору № 157705-КС-003 про надання кредиту від 16 лютого 2022 року, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 22 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цих договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Строк, на який надається кредит, становить 24 тижні, процентна ставка за кредитом - в день 0,86454777 фіксована, комісія за надання кредиту - 3 300,00 грн, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 48 360,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3583,02 процентів. Умовами договору визначено, що датою видачі кредиту є 16 лютого 2022 року, а датою повернення кредиту - 03 серпня 2022 року. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3.2.3 та Додатку № 1 до договору і розраховується в порядку, описаному нижче. Сторонами також було погоджено Графік платежів. Відповідач прийняла умови кредитного договору та підписала даний договір з використанням одноразового ідентифікатора (пароля G-7053), після чого отримала кредит в сумі 22 000 грн на свою банківську платіжну картку № [NUMBER] . Також 16 лютого 2022 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, щодо основних умов кредитування, щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, та щодо порядку повернення кредиту, яка повністю узгоджується з інформацією зазначеною у договорі № 157705-КС-003. У подальшому 26 лютого 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило відповідачу [PERSON] Пропозицію укласти Додаткову угоду № 1 (оферта) до Договору № 157705-КС-003 про надання кредиту від 16 лютого 2022 року. Цього ж дня, відповідач прийняла вказану пропозицію. Таким чином, 26 лютого 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] в електронній формі було укладено Додаткову угоду № 1 (оферту) до Договору №157705-КС-003 про надання кредиту, підписану одноразовим ідентифікатором G-0400, який було направлено відповідачу на номер телефону [NUMBER] , що зазначений нею у Анкеті клієнта в особистому кабінеті, котрий нею було введено, відповідно до порядку визначеного статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаної додаткової угоди, позичальник підписанням цієї додаткової угоди підтвердила наявність у неї заборгованості перед кредитодавцем за договором, станом на 26 лютого 2022 року, в розмірі 27 392,20 грн, що включає: суму кредиту 22 000,00 грн; проценти за користування кредитом 2 092,20 грн; комісія за надання кредиту 3 300,00 грн. Враховуючи умови додаткової угоди: орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. 1 додаткової угоди, становить 54 301,36 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 4381,27 процентів. Враховуючи п.1-п.2 додаткової угоди сторони домовились внести наступні зміни до договору: викласти п. 2.3. договору в новій редакції, а саме: «2.3. Строк, на який надається Кредит: 31 тижнів.»; викласти п. 2.4. договору в новій редакції, а саме: «2.4.Процентаставказа Кредитом: - з 26.02.2022 року до 02.03.2022 року (включно) 0,86454777 % в день, - з 03.03.2022 року 0,86454777% в день., фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.»; викласти п. 2.7. договору в новій редакції, а саме: «2.7. Термін дії Договору: до 14.09.2022 року.»; викласти п. 3.2. договору в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів.». Крім цього, викладено Додаток №1 до Договору, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в новій редакції, що додається до цієї додаткової угоди. Всі інші умови договору, що незмінені додатковою угодою, залишаються чинними та сторони підтверджують свої зобов`язання за ними. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії договору. Крім цього 18 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило відповідачу [PERSON] Пропозицію укласти Додаткову угоду № 2 (оферта) до Договору № 157705-КС-003 про надання кредиту від 16 лютого 2022 року. Цього ж дня, відповідач прийняла вказану пропозицію. Таким чином, 18 жовтня 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] в електронній формі було укладено Додаткову угоду № 1 (оферту) до Договору №157705-КС-003 про надання кредиту, підписану одноразовим ідентифікатором UA-8703, який було направлено відповідачу на номер телефону [NUMBER] , що зазначений нею у Анкеті клієнта в особистому кабінеті, котрий нею було введено, відповідно до порядку визначеного статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаної додаткової угоди, позичальник підписанням цієї додаткової угоди підтвердила наявність у неї заборгованості перед кредитодавцем за договором, станом на 18 жовтня 2022 року, в розмірі 59 378,45 грн, що включає: суму кредиту 16 946,25 грн; проценти за користування кредитом 40 132,20 грн; комісію за надання кредиту 2 300,00 грн. Сторони домовились, що кредитодавець списує частку заборгованості, а саме: по процентах за користування кредитом сума списання 8 060,00 грн.; по комісії за надання кредиту сума списання 0.00 грн. Враховуючи умови п. 2 додаткової угоди заборгованість позичальника перед кредитодавцем за договором, станом на 18 жовтня 2022 року, становить 51 318,45 грн, що включає: суму кредиту 16 946,25 грн; по процентах за користування кредитом 32 072,20 грн; по комісії за надання кредиту 2 300,00 грн. Враховуючи умови додаткової угоди: орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п. 1 додаткової угоди, становить 103 436,25 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 239,13 процентів. Враховуючи п.1-п.3 додаткової угоди сторони домовились внести наступні зміни до договору: викласти п. 2.3. договору в новій редакції, а саме: «2.3. Строк, на який надається Кредит: 93 тижнів.»; викласти п. 2.4. договору в новій редакції, а саме: «2.4.Процентаставказа Кредитом: - з 18.10.2022 року до 13.12.2022 року (включно) діє пільгова ставка 0,6484108% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 13.12.2022 року (включно) процентна ставка становитиме 0,86454777% в день; - з 14.12.2022 року 0,86454777% в день., фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.»; викласти п. 2.7. договору в новій редакції, а саме: «2.7. Термін дії Договору: до 28.11.2023 року.»; викласти п. 2.11. договору в новій редакції, а саме: «2.11. Дата повернення Кредиту 28.11.2023 року.»; викласти п. 3.2. договору в новій редакції, а саме: «3.2. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів:». Викладено Додаток № 1 до Договору, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в новій редакції, що додається до цієї додаткової угоди. Всі інші умови договору, що незмінені додатковою угодою, залишаються чинними та сторони підтверджують свої зобов`язання за ними. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії договору. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами першою та другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, суд встановив, що Договір № 157705-КС-003 про надання кредиту від 16 лютого 2022 року укладений сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Будь-яких доказів, які б свідчили про протилежне, судом не встановлено. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до часини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін)його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частини перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором № 157705-КС-003 про надання кредиту від 26 лютого 2022 року (з урахування Додаткової угоди № 1 від 26 лютого 2022 року та Додаткової угоди № 2 від 18 жовтня 2022 року), заборгованість [PERSON] станом на 14 лютого 2024 року становить 103 605,54 грн, з яких: 16 946,25 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 86 6589,29 грн - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - сума прострочених платежів за комісією. Оскільки матеріали справи свідчать про неналежне виконання позичальником [PERSON] умов Договору № 157705-КС-003 про надання кредиту від 16 лютого 2022 року, відтак позов у частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту згідно вказаного договору у розмірі 16 946,25 грн підлягає до задоволення. Що стосується позову в частині стягнення з відповідача прострочених платежів по процентах у розмірі 86 6589,29 грн, то суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Згідно умов Договору № 157705-КС-003 про надання кредиту від 16 лютого 2022 року (з урахування Додаткової угоди № 1 від 26 лютого 2022 року та Додаткової угоди № 2 від 18 жовтня 2022 року), орієнтовна річна процентна ставка становить 239,13 процентів. На переконання суду, вищезазначена річна процентна ставка є однозначно такою, що порушує засади справедливості, добросовісності та розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права. Така річна процентна ставка надає кредиторові можливість стягувати з боржника надмірні грошові кошти та ставить за мету «каральний» характер, а не компенсаційний. Дана позиція суду також кореспондується з позицією Верховного Суду викладеною у Постанові від 12 лютого 2025 року у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 679/1103/23. Касаційний суд виснував, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 викладено, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. У пункті 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Враховуючи, що встановлений сторонами договору розмір відсотків є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг, у зв`язку з чим суд вважає, що при визначенні суми процентів, які підлягають стягненню, слід керуватись також ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки сума прострочених платежів по тілу кредиту відповідача [PERSON] перед позивачем становить 16 946,25 грн, тоді як нараховані позивачем проценти більше ніж у п`ять разів перевищують вказану суму, відтак розмір процентів слід зменшити до загального розміру 16 946,25 грн. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором № 157705-КС-003 про надання кредиту від 16 лютого 2022 року (з урахування Додаткової угоди № 1 від 26 лютого 2022 року та Додаткової угоди № 2 від 18 жовтня 2022 року), у добровільному порядку суму боргу у повному обсязі не повернула, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості за вищевказаним договором у розмірі 33 892,50 грн, з яких: 16 946,25 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 16 946,25 грн - сума прострочених платежів по процентах, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 2 422,40 грн судового збору. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (32,71 % від ціни позову), на користь позивача з відповідача [PERSON] слід стягнути 792,38 грн судового збору.

Outcome: partial