Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла на розгляд заява представник [PERSON] адвоката Пилипчук Л.М., заінтересована особа: Корнинська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] ( [INFO] ), померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на день її смерті ( [INFO] ). Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла його рідна тітка по батьковій лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема на 23/100 частини житлового будинку, заповідані заявнику згідно із заповітом від 17.08.2006 року. Вказує, що у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців та з огляду на похилий вік і стан здоров`я спадкодавця заявник тривалий час постійно проживав разом із нею за адресою: с. Корнин, здійснював догляд та організував поховання, однак через відсутність належного документального підтвердження спільного проживання нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснив необхідність встановлення відповідного факту в судовому порядку, що і зумовило звернення до суду з даною заявою. Представник Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської областісільський голова Горбатюк-Василейко Р. подав заяву про визнання позовних вимог, просить заяву про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2026 року справу передано судді Балацькій О.Р. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 січня 2026 року зазначена заява прийнята до розгляду, відкрито окреме провадження у цій справі з повідомленням (викликом) учасників справи. (а.с. 22-23) Від представника заінтересованої особи Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області18.02.2026 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи, позовні вимоги підтримують. Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило. ІІІ. Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, докази. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області. (а.с. 7) На день смерті померла була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, 23/100 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , що належали їй на праві особистої приватної власності. 17 серпня 2006 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала вказану частку житлового будинку [PERSON] . (а.с. 13) Судом встановлено, що заявник є племінником померлої по батьковій лінії. Представник заявника адвокат Пилипчук Л.М. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у заяві, зазначивши, що встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідним для реалізації його спадкових прав, іншим способом підтвердити вказаний факт неможливо, спору про право на спадщину немає. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що заявник близько десяти років, фактично проживав разом із [PERSON] , надавав їй постійну допомогу у веденні домашнього господарства, здійснював необхідний догляд у зв`язку з її віком та станом здоров`я. Зі слів свідка, дітей у померлої не було, інших осіб, які б постійно про неї піклувалися, також не було. Крім того, саме заявник після її смерті організував поховання та вирішував пов`язані з цим питання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та пояснив, що неодноразово особисто бачив заявника разом із [PERSON] за місцем її проживання, що, на його переконання, свідчить про їх спільне проживання. Зазначив, що заявник постійно перебував поруч із померлою, допомагав їй у повсякденних справах та піклувався про неї до дня її смерті. З довідки Корнинської сільської ради № 298/02-21/ від 06.08.2021, а також з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , наданих у судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] близько десяти років до дня смерті спадкодавця, фактично проживав разом із нею, вів із нею спільний побут, здійснював догляд у зв`язку з її похилим віком та станом здоров`я, надавав допомогу у веденні господарства. Дітей у померлої не було, інших осіб, які б постійно здійснювали догляд за нею, судом не встановлено. Після смерті [PERSON] саме заявник організував її поховання, що підтверджується довідкою Корнинської сільської ради № 578/02-21/ від 08.12.2025 (а.с. 10-11) З матеріалів справи також убачається, що 16 вересня 2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим 18 вересня 2025 року заведено спадкову справу № 50/2025 до майна померлої. Водночас, згідно з роз`ясненням нотаріуса від 24.10.2025 № 289/02-14, у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявнику рекомендовано звернутися до суду для встановлення відповідного юридичного факту. (а.с. 8 Отже, встановлені судом обставини свідчать про те, що між заявником та спадкодавцем фактично склалися відносини спільного проживання за адресою спадкодавця, а встановлення факту постійного проживання заявника разом із [PERSON] на день відкриття спадщини є необхідним для вирішення питання щодо прийняття спадщини та оформлення спадкових прав заявника у встановленому законом порядку. ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, оцінку яким надає суд. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, доказом постійного проживання із спадкодавцем є рішення суду. Верховний Суд у Постанові від 07 листопада 2021 року при розгляді справи № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), зазначив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд зазначає, що у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення, суд повинен встановити наявність або відсутність обставин, що є підставою для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, на підставі доказів, поданих сторонами. Верховний Суд зазначає, що, якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61-27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452св18). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд виходить із того, що факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується належними та допустимими доказами. Так, із письмових доказів, наявних у матеріалах справи, а саме довідок Корнинської сільської ради, вбачається, що заявник фактично проживав разом із [PERSON] та здійснював за нею догляд. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] є послідовними, узгодженими між собою, логічними, не суперечать письмовим доказам у справі та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності. Свідки підтвердили тривале спільне проживання заявника зі спадкодавцем, ведення ними спільного побуту, а також здійснення заявником догляду за померлою до дня її смерті. Суд враховує, що відсутність реєстрації місця проживання заявника за адресою спадкодавця сама по собі не є безумовною підставою для висновку про відсутність факту спільного проживання, оскільки відповідно до положень чинного законодавства визначальним є фактичне проживання. Натомість, з наданих доказів убачається, що заявник фактично проживав зі спадкодавцем постійно, а не тимчасово. Отже, враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із [PERSON] на день відкриття спадщини є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник звернувся із заявою про встановлення факту, що для неї має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved