Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У грудні 2025 року позивач ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» в особі свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22038000097907 від 28.11.2018 у сумі 16 525,46 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.11.2018 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір №22038000097907. Відповідно до кредитного договору банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Операції з використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 28.05.2025 згідно з умовами договору факторингу №28/05/25 АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступлено право вимоги за кредитним договором №22038000097907 від 28.11.2018 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача. Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою і становить 16 525,46 грн, з яких: 10 603,39 грн заборгованість по тілу кредиту; 126,07 грн заборгованість по відсотках; 5796,00 грн заборгованість по комісії. Ухвалою судді від 16.12.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив таке. 28.11.2018 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22038000097907, за умовами якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках, та виконати свої зобов`язання за даним договором у повному обсязі (п. 1.1 договору) (а.с.22). Відповідно до п. 1.2 договору за цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах. Сума кредиту 23 657,22 грн. Строк кредитування 24 місяці. Цільове призначення на споживчі потреби. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,01% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,00% річних. Згідно з п. 1.4 договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта № [NUMBER] , відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Якщо банк не надав кредит протягом 7 операційних днів, цей договір вважається неукладеним. Згідно з п. 2.1 договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів. Відповідно до п. 3.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за договором. П. 3.6 договору передбачено, що підписанням цього договору клієнт підтверджує, що: банк у письмовій формі надав всю передбачену чинним законодавством України інформацію про умови кредитування; банк надав для ознайомлення в письмовій формі паспорт продукту; банк надав в повному обсязі інформацію, що передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», в тому числі про розмір винагороди, яку банк отримує від страхової компанії, як агент, за пропонування послуг страхування; до моменту підписання цього договору ознайомлений з умовами УДБО. Розділ 4 договору №22038000097907 від 28.11.2018 містить графік платежів, погоджений сторонами, в якому визначені дати та суми платежів за договором, складові загальної вартості кредиту, розмір реальної річної процентної ставки. З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 28.11.2018 по 27.05.2025 вбачається рух кредитних коштів по рахунку відповідача (а.с.49-126). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», заборгованість [PERSON] станом на 27.05.2025 становить 16 525,46 грн, з яких: 10 603,39 грн залишок простроченого кредиту; 126,07 грн залишок прострочених відсотків; 5796,00 грн залишок прострочених комісій (а.с.14-16). 28.05.2025 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №28/05/25 (а.с.25-32). Згідно з п. 1.1 договору на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 Цивільного кодексу України фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно з додатком 1. Відповідно до п. 6.2.2 договору права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання акту приймання-передачі прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Перехід права вимоги відбувається шляхом підписання сторонами та скріплення печатками (за наявності) сторін акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до додатку №3 до даного договору в день підписання договору та набрання ним чинності. Згідно з п. 7.1 договору в якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги фактор передає в розпорядження клієнта грошові кошти в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 3 100 001,00 грн без ПДВ за плату. Відповідно до платіжної інструкції №10837 від 28.05.2025 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» сплатило АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 3 100 001,00 грн в якості оплати за право відступлення грошової вимоги згідно з договором факторингу №28/05/25 від 28.05.2025 (а.с.33). 28.05.2025 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» уклали акт приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу №28/05/25 від 28.05.2025, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з реєстром боржників та додатком №1 до цього акту на суму 40 672 746,79 грн (а.с.35). 28.05.2025 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» уклали акт приймання-передачі реєстру боржників від 28.05.2025 до договору факторингу №28/05/25 від 28.05.2025, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 28.05.2025 у кількості боржників 704 осіб (а.с.34). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №28/05/25 від 28.05.2025 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 16 525,46 грн, з яких: 10 603,39 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 126,07 грн прострочена заборгованість за відсотками; 5796,00 грн прострочена заборгованість по комісії (а.с.24). 28.05.2025 ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» направило на адресу [PERSON] вимогу про погашення кредитної заборгованості в сумі 16 525,46 протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, але не пізніше ніж до 20.07.2025 (а.с.45-46). Згідно з довідкою ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» станом на 27.10.2025 загальна сума непогашеної заборгованості за кредитним договором №22038000097907 від 28.11.2018 становить 16 525,46 грн, з яких: 10 603,39 грн сума основного боргу за тілом кредиту; 126,07 грн сума боргу за відсотками; 5796,00 грн сума боргу за комісією (а.с.23). З виписки по рахунку за період з 28.11.2018 по 27.05.2025 вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами, сплачував кредит, відсотки, комісію (а.с.49-126). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» перейшли права вимоги за кредитним договором №22038000097907 від 28.11.2018 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] була нарахована комісія за користування кредитними коштами у загальній сумі 15 732,00 грн, яка була частково сплачена відповідачем у сумі 9936,00 грн. Нарахування комісії за обслуговування кредиту передбачено п. 1.2 договору №22038000097907 від 28.11.2018, проте в договорі не зазначено, за які саме послуги відповідачу встановлена комісія. Разом з тим, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У відповідності до частин першої-третьої 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Положення спірного кредитного договору № PLRPGK0000000002 від 28 травня 2008 року про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016 року». Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Нормами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена заборона вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи. Оскільки договором не передбачено, за які саме послуги відповідачу була нарахована комісія, то первісним кредитором було неправомірно та безпідставно нараховано та списано комісію, то тому суд вважає за потрібне зарахувати кошти, сплачені на погашення комісії у загальному розмірі 9936,00 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією у сумі 5796,00 грн задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, з урахуванням неправомірного зарахування коштів в рахунок оплати комісії в сумі 9936,00 грн, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в сумі 793,46 грн, з яких: 667,39 грн заборгованість за тілом кредиту; 126,07 грн заборгованість за нарахованими відсотками. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 116,31 грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн, стосовно чого суд зазначає наступне. Відповідно до договору №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025, укладеному між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Кеню Д. В., клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с.36-40). Відповідно до додаткової угоди №22038000097907 від 28.10.2025 до договору №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025 розділ 4 договору доповнено новим пунктом такого змісту: «4.9 за здійснення представництва та захист інтересів клієнта в суді у справі про стягнення кредитної заборгованості та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно до умов цього договору, клієнт виплачує адвокату гонорар, у порядку та строки за погодженням сторін. Виплата гонорару здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування) та/або, що підтверджується підписаним сторонами відповідним актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом» (а.с.47). Суду надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Кеню Д. В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно з яким вартість наданих послуг складає 3000,00 грн (а.с.18). Згідно з актом №22038000097907 від 28.10.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) сторони підтверджують, що адвокат надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 3000,00 грн (а.с.48). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу пропорційно задоволених позовних вимог, а саме в сумі 144,04 грн.

Outcome: partial