Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Представник позивача АТ «Акцент-Банк» - Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь АТ "А-Банк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.07.2024 року у розмірі 42433,51 грн. станом на 03.11.2025 року, яка складається з наступного: 23238,76 грн. заборгованість за кредитом; 17844,75 грн. заборгованість за відсотками, 1350 грн. пеня та судовий збір. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача посилається на те, що [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою надання банківських послуг в А-Банку. 08.07.2024 року відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту. Відповідачу надано кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв`язку з порушеннями виконання умов договору у [PERSON] утворилася заборгованість, яка станом на 03.11.2025 року становить 42433,51 грн. станом на 03.11.2025 року, яка складається з наступного: 23238,76 грн. заборгованість за кредитом; 17844,75 грн. заборгованість за відсотками, 1350 грн. пеня. В зв`язку з чим представник позивача прохав стягнути зазначену суму заборгованості. Згідно відповіді №01-12-05-09/16996 Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради вбачається,що прізвище відповідача змінено на « [PERSON] ». Ухвалою суду від 01.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви прохав проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлена, заяв та клопотань з приводу розгляду справи до суду не подала, правом на подачу відзиву до суду не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за її відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08.07.2024 р. [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Положеннями Анкети-Заяви визначено, що [PERSON] погодилася, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до заяви від 08.07.2024 року відповідач підписала та погодила: вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок (п. 3); тип кредиту кредитування рахунку (п. 4); строк кредитування 240 місяців(п. 8); сума кредиту від 1000,00 грн до 200000,00 грн. Ліміт до використання розраховується та встановлюється банком виходячи з внутрішніх процедур банку (п. 6); пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. Отже, за умовами укладеного між сторонами договору №б/н від 08.07.2024, відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,4% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом після закінчення пільгового періоду користування (до 62 днів), зі строком кредитування 240 місяців. Відповідно до довідки за картами на відповідача [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] . Відповідно до виданої АТ «А-Банк» довідки за лімітами, [PERSON] за кредитним договором б/н від 08.07.2024 за період з 08.07.2024 по 03.11.2025 року встановлювались такі кредитні ліміти: 08.07.2024 р. 0,00 грн. (встановлення); 16.08.2024 р. 2000 грн (збільшення); 17.08.2024 - 5000 грн (збільшення); 17.08.2024 7000 грн (збільшення), 30.08.2024 6940 грн., 6940 грн. (зменшення), 30.08.2024 23300 грн. (збільшення). Згідно з випискою по картці [PERSON] за період з 08.07.2024 по 03.11.2025 р., відповідач користувалася кредитними коштами. Згідно наданого АТ «Акцент-Банк» розрахунку, заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.07.2024, станом на 03.11.2025 р., складає загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) -23238.76 грн., залишок заборгованості за тілом кредиту -22867.00 грн.; залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) -371.76 грн., загальний залишок заборгованості за процентами -17844.75 грн., залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість -1610.54 грн., залишок заборгованості за процентами на прострочені заборгованість -16234.21 грн., заборгованість за пенею штраф -1350.00 грн. Разом заборгованість становить - 42433.51 грн. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України)ю Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що за умовами укладеного між сторонами договору №б/н від 08.07.2024 р., відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,4% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом після закінчення пільгового періоду користування (до 62 днів), зі строком кредитування 240 місяців. Суд зауважує, що зважаючи на вимоги статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором. Що стосується нарахування пені, суд вважає, що вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (див. постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки пеня за кредитним договором нарахована за період з 08.07.2024, то [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь АТ «Акцент-Банк». Викладення Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» пункту 6 розділу ІV Закону №1734-VIII у новій редакції не змінює визначене ЦК України правове регулювання звільнення позичальників від сплати на користь кредитодавців неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором у період воєнного стану. Відтак, посилання банку на обґрунтованість його позовних вимог щодо стягнення пені не відповідають закону. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. Рішенням суду стягнуто на корить позивача 41083,51 грн., що становить 96,82 % від ціни позову, а тому з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2345,41 грн. У порядку визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: partial