Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 01.01.2023-100000316 від 01.01.2023 у розмірі 14830,60 грн., а також судові витрати. Зазначає, що 01.01.2023 між сторонами укладено кредитний договір (оферти) № 01.01.2023-100000316, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 7000 грн., строком на 42 днів, зі сплатою відсотків за ставкою "Економ" у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ", за ставкою "Стандарт" у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідно до Договору від 01.01.2023 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 7000 грн. на строк зазначений в умовах кредитного договору, відповідач 01.01.2023 отримав кредитні кошти у розмірі 7000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 14830,60 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6990,60 грн., по процентам в розмірі 7840 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав телефонограму, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.01.2023 між сторонами укладено кредитний договір (оферти) № 01.01.2023-100000316, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 7000 грн., строком на 42 днів, зі сплатою відсотків за ставкою "Економ" у розмірі 2% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ", за ставкою "Стандарт" у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується всього строку, на який надається кредит. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі 7000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 01.01.2023. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 14830,60 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6990,60 грн., по процентам в розмірі 7840,00 грн. Будь-яких заперечень чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю настання відповідних правових наслідків. За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Стаття 627 ЦК України та стаття 6 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи викладене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved