Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - диплому про вищу освіту серії [NUMBER] виданого 03.07.1984 Бакінським педагогічним училищем ім. М.А. Сабіра. В обгрунтування заяви [PERSON] зазначила, що вона народилася [INFO] в м. Баку, Республіка Азербайджан. У 2025 році їй виповнилося 60 років і відповідно вона має право на отримання пенсії за віком. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] її дошлюбним прізвищем є « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 17.08.1986 заявниця уклала шлюб з [PERSON] , після якого отримала шлюбне прізвище « [PERSON] ». При зверненні до територіальних органів Пенсійного фонду України з питань оформлення пенсії за віком вона отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії за віком № 204150008490 від 19.01.2026, оскільки до її страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому серії [NUMBER] виданого 03.07.1984 Бакінським педагогічним училищем ім. М.А. Сабіра по причині відсутності свідоцтва про зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Тому заявниця просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - диплому про вищу освіту серії [NUMBER] виданого 03.07.1984 Бакінським педагогічним училищем ім. М.А. Сабіра. Від заявниці до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та наполягала на встановленні факту належності диплому про вищу освіту. В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не з`явився, жодних заяв, клопотань чи заперечень проти вимог [PERSON] до суду не надходило. Суд, відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних доказів. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 21.12.2000 Зачепилівським РВ УМВС України в Харківській області, вбачається, що [PERSON] (російською мовою [PERSON] ) народилася [INFO] в м. Баку, Республіка Азербайджан. Із наданого заявницею свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що остання народилася [INFO] в м. Баку, Республіка Азербайджан, її дошлюбним (дівочим) прізвищем є « [PERSON] ». Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.08.1986 підтверджується зміна прізвища заявниці з дошлюбного « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] ». Як встановлено судом, 03.07.1984 Бакінським педагогічним училищем ім. М.А. Сабіразаявниці (на той час [PERSON] ) видано диплом серії [NUMBER] , яким підтверджується, що остання у 1980 році поступила у вищевказаний навчальний заклад і в 1984 році закінчила повний курс педагогічного училища за напрямком підготовки «Викладання в початкових класах і старший піонерський вожатий». Рішенням державної екзаменаційної комісії від 02.07.1984 присвоєно кваліфікацію «вчителя початкових класів». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії за віком № 204150008490 від 19.01.2026 до страхового стажу [PERSON] не зараховано період навчання згідно диплому серії [NUMBER] виданого 03.07.1984 Бакінським педагогічним училищем ім. М.А. Сабіра по причині відсутності свідоцтва про зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Встановлення цього факту, має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить останній в подальшому реалізувати своє право на пенсійне забезпечення. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявницею надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованою особою не спростовано доводи, викладені у заяві. На підставі викладеного суд вважає доведеним факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: диплому про освіту серії [NUMBER] виданого 03.07.1984 Бакінським педагогічним училищем ім. М.А. Сабірана ім`я « [PERSON] ». Позасудовим порядком заявниця встановити факт належності їй правовстановлюючого документу можливості не має. Тому заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved