Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з аліментів в твердій грошовій суми в розмірі 2000,00 гривень на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 27.08.2018 року розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області по справі № 621/1720/18. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03.10.2018 року по справі № 621/1927/18 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, із подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 31.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час малолітній син потребує значно більшого догляду та матеріального утримання. Відповідач має змогу надавати належну матеріальну допомогу, оскільки він не являється інвалідом, інших утриманців не має, отримує постійний щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, однак добровільно надавати допомогу відмовляється, тому позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.12.2025 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивачка [PERSON] у поданій до суду заяві просила судовий розгляд проводити без її участі. Заперечень проти ухвалення по справі заочного рішення не висловила. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. На підставі статті 280 ЦПК України, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.02.2026 року постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неявкою учасників, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 11 від 11.05.2016 року (а. с. 17). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2018 року по справі № 621/1720/18 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 28.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 36 (а. с. 19 - 20). Згідно Витягу з реєстру Зміївської територіальної громади № 2023/003833323 від 19.05.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 18). Згідно Витягу з реєстру Зміївської територіальної громади № 2023/003834380 від 19.05.2023 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). Доказів на спростування факту проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] , відповідачем суду не надано. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 03.10.2018 року по справі № 621/1927/18, стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень, щомісячно, із подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 31.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового рішення про стягнення аліментів, 05.10.2018 року стягувачу М.Перепелиці видано виконавчий лист № 621/1927/18 (а. с. 21 - 23, 24 - 25). 09.10.2018 року старшим державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області О.Хмель відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу (виконавчого листа № 621/1927/18, виданого 05.10.2018 року) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 26 - 27). Згідно відповіді заступника начальника ГУ ДСНС у Харківській області О.Чаплигіна (№ 65020-10852/65152 від 10.10.2025 року) на запит виконавця, [PERSON] , проходив службу у 42 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області на посаді водія у період з 22.12.2023 року по 21.08.2025 року (а. с. 38). Згідно довідки ГУ ДСНС України у Харківській області (№ 704 від 09.10.2025 року), дохід [PERSON] за період з 22.12.2023 року по 21.08.2025 року склав 806185,30 гривень (а. с. 39, 40). Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, додані до неї, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, одержувач аліментів має перевагу в обранні способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені раніше рішенням суду. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, розмір аліментів, раніше визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів стягувач може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, і, навпаки, погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Верховний Суд у постанові від 13.02.2019 року у справі № 152/100/18 вказав, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейним кодексом України передбачено підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, та не пов`язує їх зі способом присудження. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У даній справі суд керується справедливою рівновагою між інтересами дітей та інтересами обох батьків, яка має бути спрямована на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності, тобто отримання дитиною належного матеріального утримання від обох батьків. Доказів на підтвердження неможливості відповідачем виконувати свій обов`язок по утриманню дітей у інший спосіб стягнення в частці від доходу - матеріали справи не містять. Навпаки, в матеріалах справи наявна інформація про проходження відповідачем служби в органах МНС та отримання ним постійного доходу. За таких обставин, беручи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. У разі зміни розміру аліментів, у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути суму судового збору в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved