Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» через свого представника адвоката Сахабутдінова Віктора Юрійовича звернулося до Чернігівського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.06.2019 у розмірі 86778,06 грн та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що «Monobank» це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Позивач зазначав, що 12 червня 2019 року [PERSON] звернувся до банку, з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 12.06.2019. та, встановивши мобільний додаток monobank, отримав розрахункову карту № [NUMBER] та відкрив розрахунковий рахунок № [NUMBER] . Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищевказаних документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови. Позивач стверджував, що на підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № [NUMBER] спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. За твердженням позивача, банк свої зобов`язання за укладеним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. При цьому відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, істотно порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 86778,06 грн, з яких: 86778,06 грн загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 0,00 грн загальний залишок заборгованості за відсотками; 0,00 грн заборгованість за пенею; 0,00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк», позивач звернувся до суду. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області Костюкової Т. В. від 20 листопада 2025 року справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Городнянського районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 23 грудня 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронних кабінетів позивача та його представника (а. с. 154 та 154 зв.). 10.02.2026 від представника позивача Сахабутдінова В. Ю. надійшли додаткові пояснення у справі, у яких останній зазначив, що договір про надання банківських послуг від 12.06.2019 був укладений між сторонами шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви, в якій він підтвердив ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту. Пункт 6 анкети-заяви містить згоду відповідача на використання електронного підпису (ЕП) та підтвердження генерації ключової пари. Процедура реєстрації в мобільному додатку «Monobank» передбачає обов`язкове ознайомлення споживача з усіма умовами банківських послуг (відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» та статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів»). Введення OTP-пароля підтверджує згоду відповідача з умовами договору та прирівнюється до власноручного підпису. Без такого підтвердження технічно неможливий вхід у додаток та проведення будь-яких операцій, включаючи використання кредитних коштів. Накладенням електронного цифрового підпису відповідач засвідчив, що він ознайомлений у мобільному додатку з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів від 12.06.2019, що повністю узгоджується з вимогами ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Представник позивача також зазначив, що відповідачу 03.09.2023 було надано кредитний ліміт в сумі 1000,00 грн, в той же день підвищено до 4000,00 грн, якими він вперше скористався того ж дня шляхом сплати за послуги мобільного зв`язку. 13.10.2023 кредитний ліміт було підвищено банком до 40000,00 грн, з яких ліміт на картці 20000,00 грн, та на розстрочку 20000,00 грн. З аналізу руху коштів по рахунку відповідача чітко вбачається, що відповідачем використовувалися фактично кредитні кошти. Крім того, відповідачем періодично здійснювалися внесення власних коштів в рахунок часткового погашення кредитних коштів, які в подальшому також використовувалися для власних потреб і на рахунку не залишалися. На переконання представника позивача, розрахунок заборгованості є належним доказом і відповідає деталізованій виписці про рух коштів, та, посилаючись на відповідну судову практику Верховного Суду, вказав, що обов`язок спростувати розмір заборгованості покладається на боржника. З деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача вбачається, що відповідач користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав заборгованість. Відповідачем було також оформлено 4 заяви на послуги «Розстрочка на карту»: 17.02.2024 на суму 15000,00 грн, 19.07.2024 на суму 25000,00 грн, 19.08.2024 на суму 25000,00 грн та 21.09.2024 на суму 30000,00 грн. Дані послуги оформлюються у мобільному додатку «Мonobank» та затверджуються електронним цифровим підписом. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість. В свою чергу поповнення, які проводив відповідач, свідчать про те, що відповідач усвідомлював, що винен банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повного мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. Представник позивача просив суд врахувати письмові пояснення при розгляді справи та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою місця його реєстрації відповідно до відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 19.11.2025: [ADDRESS] (а. с. 135 зворот). Згідно із відмітками поштового відділення поштові відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 05.02.2026 та 02.03.2026 не отримані адресатом, наявні відмітки, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 150, 302). У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК та правової позиції ВП ВС, викладеною у постановах від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, КЦС ВС від 21 грудня 2022 у справі № 757/15603/19 судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Від відповідача відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши в судовому засіданні представника позивача, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору,

Outcome: approved