Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

24.04.2025 позивач через свого представника звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення грошової компенсації. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, приватним нотаріусом Мудрик Олександрою Євгеніївною проведено реєстрацію спадкової справи. Спадкодавцем, за життя, заповіт не складався, а тому спадкування його майна повинно здійснюватися за законом. Позивач, малолітній [PERSON] , [INFO] є сином спадкодавця та поряд з іншими відповідачами, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Законний представник, матір позивача - [PERSON] , подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , відтак [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Просили суд визнати за [PERSON] у порядку спадкування, право власності на 1/8 частки наступного майна: - земельну ділянку з кадастровим номером: 0722881000:03:001:2738 площею 0,1022 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 52659607228, дата державної реєстрації 29 квітня 2013 року), - земельну ділянку з кадастровим номером: 0722881000:03:001:4520 площею 0,2657га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове, - земельну ділянку з кадастровим номером: 0722881000:03:001:4489 площею 0,2772га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] у власність [PERSON] (як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] ) 1/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 681896007228), номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 46967679. Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] у власність [PERSON] (як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] ) 1/8 частки земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2507164407080), номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 46967710. Стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошову компенсацію вартості частки останнього в спадковому майні, а саме 1/8 частини автомобіля (транспортного засобу) Лексус (Lexus RX 300) 2019 року випуску, коричневий колір, № двигуна [NUMBER] , номер кузова/шасі [NUMBER] (державний номерний знак [NUMBER] ), у розмірі 213774,13 грн., як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 28.04.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 23.06.2025 на адресу суду надійшов відзив від представниці відповідачів адвокатки Кінах Я.В., обгрунтований тим, що висновок експерта щодо вартості автомобіля Лексус (Lexus RX 300) 2019 року випуску, долучений позивачем, як доказ у страві не відповідає критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності. Експертом спірний транспортний засіб не оглядався, відтак, при його формування не враховано стан тз, його знос та ін. Тому, вважаємо, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/8 частки автомобіля (транспортного засобу) Lexus RX 300 2019 року випуску. У вказаному розмірі є необгрунтованою та не підтвердженою належними доказами. Зазначила про неможливість витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] як спадкоємця першої черги після смерті батька [PERSON] частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 681896007228), а також частки земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 2507164407080), номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 46967710, оскільки задоволення позову про витребування майна в цій справі матиме наслідком покладення на добросовісного набувача індивідуального й надмірного тягаря. Просила відмовити в задоволенні позову. 25.08.2025 представниця відповідача адвокатка Лащук Ю.В. подала відзив, обґрунтований тим, що житловий будинок та земельна ділянка вибули внаслідок волевиявлення [PERSON] за відому наявності ризику вибуття майна спадкодавця [PERSON] . В Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на момент реєстрації права власності за договором іпотеки, були відсутні відомості щодо обтяжень нерухомого майна. Після оформлення права власності на нерухоме майно, [PERSON] понесла витрати на його перепланування та покращення. Вказують на неможливість витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] як спадкоємця першої черги після смерті батька [PERSON] частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , оскільки задоволення позову про витребування майна в цій справі матиме наслідком покладення на добросовісного набувача індивідуального й надмірного тягаря. Просила відмовити в задоволенні позову. 18.12.2025 представниця відповідачів адвокатка Немченко Л.А. подала додаткові пояснення, де вказує, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем житлового будинку та земельної ділянки, задоволення заявлених позовних вимог фактично призведе до позбавлення відповідача права власності на законно придбані житловий будинок та земельну ділянку, що потягне собою пряме невиправдане втручання в її право на мирне володіння майном. В судовому засіданні 02.11.2023 представник позивача подав заяву про зміну позовних вимог, просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування, право власності на 1/8 частки земельної ділянки площею 1,673 га, яка розташована у [ADDRESS] , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька [PERSON] . В судовому засіданні представниця позивача адвокатка Макара О.Є. позов підтримала, просила задовольнити. Представниця відповідачів адвокатка Немченко Л.А. позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Представниця відповідачки адвокатка Лащук Ю.В. позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Мудрик Олександра Євгеніївна подала заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N?11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім?я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Положення ч. 1 ст. 70 СК України, п. 30 постанови Пленуму вказують на те, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до абз. 3 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» N?20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриття після нього спадщини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року N?5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розглядаючи позови, пов?язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частка суб?єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини, Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина, приватним нотаріусом Мудрик Олександрою Євгеніївною проведено реєстрацію спадкової справи (номер у спадковому реєстрі: 67039492), яку заведено 06 січня 2021 року за номером у нотаріуса 01/2021 (а.с.36 Том №1). [PERSON] , [INFO] є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується: копією скороченого витягу зі свідоцтва про народження [NUMBER] (акт про народження №1465011/00/AU/2018/796648) та копією довідки №6137/КВ/19-138/ін. від 22 березня 2018 року (а.с.37-41 Том №1). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00053384175 від 02.09.2025, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 серпня 1998 року (а.с. 184 Том №1). Згідно з матеріалами цивільної справи, у період перебування у зареєстрованому шлюбі спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] було набуто майно, зареєстроване за [PERSON] , а саме: 1.житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 423,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: 0722881000:03:001:4456 площею 0,2947 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 681896007228, дата державної реєстрації 16 липня 2015 року); 2.земельну ділянку з кадастровим номером: 0722881000:03:001:2738 площею 0,1022га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 52659607228, дата державної реєстрації 29 квітня 2013 року); 3.автомобіль (транспортний засіб) Лексус (Lexus RX) 2019 року випуску (державний номерний знак [NUMBER] ); 4.земельну ділянку з кадастровим номером: 0722881000:03:001:4520 площею 0,2657га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове; 5.земельну ділянку з кадастровим номером: 0722881000:03:001:4489 площею 0,2772га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове. Земельна ділянка з кадастровим номером: 0722881000:03:001:4520 площею 0,2657 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове та земельна ділянка з кадастровим номером: 0722881000:03:001:4489 площею 0,2772га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове, земельна ділянка з кадастровим номером: 0722881000:03:001:2738 площею 0,1022 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 52659607228, дата державної реєстрації 29 квітня 2013 року) зареєстровані на праві приватної власності за [PERSON] (а.с. 48-49 Том №1). Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб?єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Оскільки вищевказане майно є об?єктом спільної сумісної власності, частка якого, за загальним правилом, становить (або 50%), належить спадкодавцю [PERSON] та підлягає спадкуванню за законом усіма спадкоємцями першої черги на рівних умовах/частках та враховуючи, що є 4 спадкоємця першої черги за законом, а саме [PERSON] (син), [PERSON] (вдова), [PERSON] (донька) та [PERSON] (син), кожному з них на час відкриття спадщини належало по 1/8 частці спірного спадкового майна. Відповідно до постанови №16з/02-31 від 13 червня 2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Мудрик О.Є. повідомлено, що за відсутності правовстановлюючих документів, підстав для видачі [PERSON] свідоцтва про право на 1/4 частку спадщини немає (а.с.50-51 Том №1). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в зв`язку з тим, що немає правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки. За таких обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом, бажає отримати спадщину, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, які засвідчують право власності на таке майно, то суд дійшов висновку, що позов, в межах заявлених вимог про визнання права власності на 1/8 частки наступного майна: - земельну ділянку з кадастровим номером: 0722881000:03:001:2738 площею 0,1022 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 52659607228, дата державної реєстрації 29 квітня 2013 року), - земельну ділянку з кадастровим номером: 0722881000:03:001:4520 площею 0,2657 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове, - земельну ділянку з кадастровим номером: 0722881000:03:001:4489 площею 0,2772 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства за адресою Волинська область, Луцький район, с. Тарасове, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] підлягають до задоволення. Рішенням Луцького міськрайонного суду у справі від 15.08.2023 №161/21756/21 позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє його законний представник [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик Олександра Євгеніївна, про визнання права власності на спадкове майно, стягнення грошової компенсації та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково, визнано за [PERSON] в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] право власності на 1/8 (одну восьму) частки: - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:2738; - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4520; - земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4489, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/8 частки автомобіля Lexus RX, [NUMBER] , що становить 169 390,25 грн., витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] 1/8 частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] , а також земельної ділянки з кадастровим номером 0722881000:03:001:4456 (а.с.106-107 Том №1). Постановою Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі №161/21756/21 апеляційні скарги відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] , в інтересах якої діє її представник [PERSON] задоволено частково, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, в позові [PERSON] , в інтересах якого діє його законний представник [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик Олександра Євгеніївна, про визнання права власності на спадкове майно, стягнення грошової компенсації та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено (а.с.110-113 Том №1). Згідно постанови Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі №161/21756/21 «Незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. [PERSON] , як законний представник [PERSON] , пред`явила позов до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину, залучила, як третіх осіб.» Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 15 грудня 2023 року у справі №161/21756/21 відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] , в інтересах якого діє його законний представник [PERSON] , яка подана представником [PERSON] , на постанову Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє його законний представник [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Мудрик Олександра Євгеніївна, про визнання права власності на спадкове майно, стягнення грошової компенсації та витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с.114-115 Том №1). В ухвалі Верховного Суду від 15 грудня 2023 року у справі №161/21756/21 вказано: «За таких обставин, суди обґрунтовано відмовили в задоволенні позовних вимог у зв`язку з неналежним складом відповідачів. Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої постанови апеляційного суду свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.». Згідно відповіді Територіального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ №4641 №31/28/17-19346-2025 від 31.10.2025, транспортний засіб LEXUS RX 300, 2019 року випуску, коричневого кольору, № куз - [NUMBER] , був зареєстрований 03.12.2019 р. на громадянку [PERSON] , [INFO] , на підставі ДКП ЛЛ0720 ВІД 03.12.2019 р. ТЗОВ «ЛЬВІВ АВТО ПРЕМІУМ». Надати копії документів не надається можливим, оскільки термін зберігання документів становить 3 роки згідно Наказу МВС України №5 ДСК від 10.01.2014р. 19.11.2021 р., відбулась перереєстрація вищевказаного автомобіля в ТСЦ 0741, на громадянина [PERSON] , [INFO] , згідно ДКП 2112-11/2021 від 18.11.2021 р. ТОВ « АВТОПРАЙМ ПЛЮС» (а.с.19 Том №2). Судом встановлено, що автомобіль Lexus RX вибув із власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №2112-11/2021 від 18.11.2021. Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦК України якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації. Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі N 6-2925цс15, право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками й такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов?язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна розгляду справи судом. На підставі висновку №13 судового експерта [PERSON] від 03 березня 2025 року вартість об?єкта оцінки - автомобіля Лексус (Lexus RX 300) 2019 року випуску (державний номерний знак [NUMBER] ) усереднена ринкова вартість легкового автомобіля-універсал Lexus RX 300 VIN - [NUMBER] станом на 24.02.2025 без його огляду на вторинному ринку становить 1 710 193,0 грн. (а.с.20-22 Том №1). Відтак позивач в порядку ч.1 ст.106 ЦПК України скористався своїм правом подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Своїм правом подання інших доказів, які б могли спростувати суму, визначену експертом, відповідачі не скористалися. А тому, враховуючи відчуження відповідачкою [PERSON] автомобіля Lexus RX 300 2019 року випуску, коричневого кольору, N? двигуна [NUMBER] , N? кузова/шасі [NUMBER] (д.н.з. [NUMBER] ) після відкриття спадщини, хоча 1/2 частина цього автомобіля входила до складу спадщини, то суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] грошової компенсації вартості 1/8 частини автомобіля у розмірі 213774,13 грн є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 24 лютого 2023 у справі №161/14780/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики , позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 03 липня 2019 року у розмірі 1500000 грн. Рішення набрало законної сили 28.03.2023 (а.с.117-118 Том №1). 13.02.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого остання отримала кошти в розмірі 3000000 грн. з кінцевим терміном повернення 25.12.2021 року (а.с.203 Том №1). 25.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого остання отримала кошти в розмірі 1500000 грн. з кінцевим терміном повернення 25.12.2021 року (а.с.201 Том №1). 15.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого остання отримала кошти в розмірі 1500000 грн. з кінцевим терміном повернення 25.12.2021 року (а.с.204 Том №1). В забезпечення виконання зобов`язань за договорами позики від 13.02.2014 р., 25.06.2014 р., 15.08.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,2947 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в с.Тарасове Луцького району, Волинської області, Боголюбська сільська рада, кадастровий номер: 0722881000:03:001:4456 (а.с.188-190 Том №1). Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 423,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: 0722881000:03:001:4456 площею 0,2947 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 681896007228, дата державної реєстрації 16 липня 2015 року), зареєстровані на праві приватної власності за [PERSON] (а.с. 42-45 Том №1). Отже, судом підтверджено перехід права власності на будинок та земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) на підставі іпотечного застереження (ст. 36 ЗУ «Про іпотеку»). Майно було обтяжене іпотекою 16.11.2021, а пізніше відчужене в позасудовому порядку через борг позичальника. Тобто відповідачка [PERSON] відчужила спірну нерухомість шляхом укладення договору іпотеки (за яким в подальшому звернуто стягнення на іпотечне майно) вже після відкриття спадщини, і майно вибуло з володіння спадкоємця поза його волею, а тому права позивача мають бути захищені саме шляхом витребування 1/8 частки у відповідачки [PERSON] . Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останього. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) вказувала, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved