Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 12 033 грн. за кредитним договором № 5919196 від 22.02.2023 року. Вимоги обґрунтовано тим, що кредитний договір № 5919196 від 22.02.2023 року відповідач як позичальник уклала із ТОВ «Мілоан». За умовами договору відповідач отримала 3000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 26.07.2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення прав вимоги № 101-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за договором № 5919196 від 22.02.2023. Згідно із договором відступлення прав вимоги борг відповідача перед новим кредитором становить 12033 гривень, з яких: за тілом кредиту 2 700 грн, за відсотками 8 763 грн, комісією 570,00 грн. Цю заборгованість відповідач не погасив ні первісному, ні новому кредитору. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 13 січня 2026 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 30 січня 2026 року через підсистему «Електронний Суд» від представника відповідача [PERSON] , адвоката Скользнєвої В.В., надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання позовні вимоги повністю заперечила, вказала, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання відповідачу кредитних коштів, а сам розмір нарахованих відсотків є несправедливим з урахування суми кредиту в розмірі 3000 грн. і повинен бути не більшим половини суми наданого кредиту, таким чином сума заборгованості, з урахуванням наданого розрахунку та внесення відповідачем платежу в розмірі 900 грн. на погашення кредиту, не повинна перевищувати 4 170 гривень. Заявлений до відшкодування розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, є завищеним та необгрунованим, а також неспівмірним з витраченим часом та обсягом виконаних робіт. Таким чином просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, стягнути на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 гривень. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 22 лютого 2023 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про споживчий кредит № 5919196, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором S12740. Умовами цього договору визначено його предмет. Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (п.1.1. договору). Сума (загальний розмір) кредиту становить 3 000,00 грн (п.1.2 договору). Кредит надається строком на 105 днів з 22.02.2023 (строк кредитування) і складається з пільгового і поточного періодів (п.1.3. договору). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.03.2023 року (п.1.3.1.). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 07.06.2023 року. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 09.03.2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 07.06.2023 року (п.1.4 договору). Загальні витрати за пільговий період складають 1470 гривень в грошовому виразі та 1,637,467 відсотків річних - у процентному. Загальні витрати за весь строк кредитування складають 9 570 гривень в грошовому виразі та 1109,00 відсотків річних - у процентному. Орієнтовна загальна вартість кредиту за пільговий період складає 4 470 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 12 570 гривень (п.1.5.). Комісія за надання кредиту: 570 гривень, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1.). Проценти за користування протягом пільгового періоду: 900 гривень, які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2). Проценти за користування протягом поточного періоду: 8 100 гривень, які нараховуються за ставкою 3% від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.3). Аналогічні умови кредитування зазначені в анкеті-заяві на кредит № 5919196 від 22.02.2023 року та паспорті споживчого кредиту № 5919196. Договір про споживчий кредит № 5919196 укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 26 липня 2023 року ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (новий кредитор) уклали договір відступлення права вимоги № 101-МЛ, за умовами якого кредитор відступає новому кредитору право грошової вимоги до боржників, що зазначені в Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з додатку до згаданого договору відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 5919196 від 22.02.2023 року в загальній сумі заборгованості 12033 гривень, з яких: за тілом кредиту 2 700 грн, за відсотками 8 763 грн, комісією 570,00 грн. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до абз.2 ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статті 512, 514 ЦК України передбачають, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України). Позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до відповідача за цим кредитним договором на підставі укладеного договору відступлення права вимоги, що підтверджується доданими до позовної заяви копією договору № 101-МЛ, витягом з реєстру боржників, актом приймання-передачі та платіжною інструкцією за договором відступлення права вимоги, а тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є належним позивачем. Після підписання кредитного договору № 5919196 від 22.02.2023 року у його сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Досліджені у справі докази, зокрема лист АТ «Універсал Банк» БТ/Е-2604 від 27.01.2026 року, дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «Мілоан» виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит в сумі 3000 гривень на банківську карту № [NUMBER] , яка емітована [PERSON] , що спростовує доводи відповідача про неотримання коштів за кредитним договором № 5919196 від 22.02.2023 року. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконала ні первинному кредитору, ні новому кредитору (позивачу), заборгованість відповідачем не повернута. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та інших складових кредитного зобов`язання належним чином не виконувала, тим самим порушила умови договору, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість. Сума заборгованості відповідача, відповідно до складеного ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» розрахунку заборгованості, становить 12033 гривень, з яких: за тілом кредиту 2 700 грн, за відсотками 8 763 грн, комісією 570,00 грн. та повністю узгоджується з умовами кредитного договору, які були відомі відповідачці та з якими вона погодилася, підписавши вказаний договір. Виходячи з викладеного, не зважаючи на заперечення сторони відповідача щодо розміру нарахованих відсотків, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача. До стягнення представник позивача також заявив 8000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження цих витрат надано суду: договір про надання правничої допомоги № 0107 АО «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І., акт наданих послуг №Д/9545 від 12.11.2025 року, детальний опис наданих послуг, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер. Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України. Окрім положень цієї норми слід врахувати те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved