Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Адвокат Переверзєв О.О. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. про визнання виконавчого напису, вчиненого 05.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., що зареєстрований в реєстрі за № 15264, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» коштів за кредитним договором № UP5002607 від 31.03.2020 в розмірі 10 176,00 грн таким, що не підлягає виконанню повністю. Позовна заява мотивована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. відкрите виконавче провадження №66967770 щодо примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. № 15264 від 05.07.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «УКРПОЗИКА» 10 826,00 грн. 29.09.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. проведено заміну назви ТОВ «УКРПОЗИКА» на ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ДІЯ-АКТИВ», а постановою від 03.11.2025 на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ». Позивач зазначає, що жодних претензій, вимог про сплату боргу позивач не отримувала від відповідача. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними, а отже, при винесенні оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом було допущено порушення процедури стягнення боргу. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 17.02.2026 прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 17.02.2026 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №66967770, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрієм Михайловичем, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2021, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича № 15264 виданий 05.07.2021, до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. В позовній заяві представник позивача просить справу розглядати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань у справі суду не надали. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями частини 8 статті 178, частини 1 статті 280ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 05.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. був вчинений виконавчий напис № 15264, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «УКРПОЗИКА» заборгованості за період з 15.04.2020 по 11.03.2021 в сумі 10 176,00 грн, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6 000,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4 176,00 грн. А також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн . 29.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. відкрито виконавче провадження № 66967770 з примусового виконання виконавчого напису №15264 виданого 05.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. В рамках виконавчого провадження № 66967770 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. 29.09.2021 винесена постанова про заміну назви сторони виконавчого провадження, замінено назву стягувача ТОВ «УКРПОЗИКА» на ТОВ «Юридична компанія «Дія Актив». Постановою від 03.11.2025 про заміну сторони виконавчого провадження замінено стягувача ТОВ «Юридична компанія «Дія Актив» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 23.12.2025 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на рахунку(ах)/електронному(их) гаманці(ях): [NUMBER] відкритий в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунку(ах)/електронному(их) гаманці(ах), що має(ють) спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 28 956,89 грн. ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на те, що судовим рішенням були скасовані зміни до Переліку, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався. Також, суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 закону Про нотаріат, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц. Відповідачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді В.О. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки виконавчий напис оскаржується позивачем, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 996,80 грн. (1 331,20 грн за подану позовну заяву та 665,60 грн за забезпечення позову), а тому в силу положень статей 133,141 ЦПК України, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Позивачем надано суду копію укладеного з адвокатом договору про надання правничої допомоги від 09.01.2026, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, акт прийняття передачі наданих послуг судових витрат, (суми гонорару за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги від 09.01.2026, квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 09.01.2026. При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги конкретні обставини справи, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони, та усталену судову практику, приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн є не співмірними зі складністю справи та часом, витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку із чим підлягають відшкодуванню частково у розмірі 4 000 грн. На думку суду, враховуючи складність справи, тривалість затраченого адвокатом часу на складання процесуальних заяв, документів, беручи до уваги обґрунтовані заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 гривень.

Outcome: approved