Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1380-1089 від 13 квітня 2024 року у розмірі 37 500,00 грн. Одночасно просить стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (надалі позивач) та [PERSON] (надалі відповідач) було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1380-1089, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 7 500,00 грн та зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов`язання у строки та на умовах, визначених зазначеним договором. Вказаний договір про відкриття кредитної лінії укладено в електронній формі шляхом приєднання відповідача до умов публічної оферти позивача та підписано ним із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, чим підтверджено волевиявлення відповідача на укладення договору та його згоду з умовами кредитування. Позивач свої зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії виконав належним чином та в повному обсязі, перерахувавши відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором розмірі шляхом безготівкового перерахування на банківську картку відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії, що виразилося у порушенні обов`язку щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування кредитом, утворилася заборгованість у загальному розмірі 37 500,00 грн., з яких 7 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 30 000,00 грн. заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом. З огляду на викладене, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Разом із позовною заявою представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення (а.с. 15, 17), у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 13 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1380-1089 продукту «CREDOS» (далі договір). Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору, кредитодавець відкрив для відповідача кредитну лінію та зобов`язався надати йому грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути отримані кредитні кошти не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами відкриття кредитної лінії. Згідно з пунктом 4.1 договору, загальний розмір кредиту становить 7 500,00 грн. Відповідно до пункту 4.2 договору, датою надання (видачі) кредиту є 13 квітня 2024 року. Згідно з пунктом 4.6 договору, кредит надається відповідачу шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок (електронний платіжний засіб), реквізити якого зазначені відповідачем при оформленні кредиту, а кредит вважається наданим з моменту списання коштів з рахунку кредитодавця. Відповідно до пунктів 4.7, 4.10 договору, користування кредитними коштами є платним, тип процентної ставки є фіксованим, а стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом, при цьому проценти нараховуються на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування коштами. Згідно з пунктом 4.8 договору, базовий період сплати процентів складає 30 календарних днів, а проценти за користування кредитом підлягають сплаті не пізніше останнього дня відповідного базового періоду. Відповідно до пунктів 4.12 договору, строк кредитування становить 300 календарних днів з моменту надання кредиту, а датою повернення кредиту є 06 лютого 2025 року. Згідно з пунктами 5.1, 5.2 договору, відповідач зобов`язаний повернути суму кредиту та нараховані проценти у строки, визначені договором, а також має право на повне або часткове дострокове повернення кредиту з оплатою процентів за фактичний строк користування кредитними коштами. Відповідно до пунктів 3.1, 3.8, 3.10 договору, договір укладено у формі електронного документа та підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Крім того, судом досліджено паспорт споживчого кредиту, який відповідно до вимог чинного законодавства містить інформацію про загальну вартість кредиту для споживача, розмір та тип процентної ставки, порядок її нарахування, строк користування кредитом, а також інші істотні умови кредитування, що свідчить про доведення відповідачу до моменту укладення договору повної та вичерпної інформації щодо фінансових умов кредиту. Також судом встановлено, що умови кредитування визначалися Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), які є публічною офертою позивача, розміщені у вільному доступі та є невід`ємною частиною договору про відкриття кредитної лінії, з якими відповідач був ознайомлений та які прийняв шляхом укладення договору та його підписання з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджує його обізнаність та усвідомлену згоду з умовами кредитування. Таким чином, умови договору про відкриття кредитної лінії № 1380-1089 від 13 квітня 2024 року містять усі істотні умови кредитного зобов`язання, зокрема щодо предмета договору, суми кредиту, платності користування кредитними коштами, порядку та строків виконання зобов`язань, відповідальності сторін та електронної форми договору, що свідчить про належне укладення договору та його обов`язковість для сторін. Подані у справі докази у їх сукупності, відповідно до статей 76, 81 ЦПК України, підтверджують усвідомлене та добровільне волевиявлення відповідача, його належне інформування про умови кредитування та досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору, у зв`язку з чим судом установлено виникнення між сторонами кредитних правовідносин та укладення договору про відкриття кредитної лінії № 1380-1089 від 13 квітня 2024 року у належній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України. Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору про відкриття кредитної лінії № 1380-1089 від 13 квітня 2024 року позивачем було здійснено переказ кредитних коштів відповідачу у сумі 7 500,00 грн, що підтверджується довідкою фінансово-розрахункової установи та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів через систему LiqPay на банківську картку відповідача. Зазначені документи містять відомості про дату здійснення фінансової операції, суму перерахованих коштів та реквізити сторін, що у своїй сукупності підтверджує факт фактичного надання відповідачу кредитних коштів та належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б спростовували факт отримання кредитних коштів або підтверджували виконання зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії у повному обсязі. Оцінюючи зазначені докази у їх сукупності та взаємному зв`язку з іншими матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а факт отримання відповідачем кредитних коштів є доведеним та документально підтвердженим. Таким чином, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження наявних у матеріалах справи письмових доказів у їх сукупності судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні правовідносини, за якими відповідач підтвердив отримання інформації про умови кредитування, загальну вартість кредиту, розмір процентної ставки, строки та порядок виконання грошових зобов`язань, а також погодився на укладення договору про відкриття кредитної лінії саме такого змісту. Разом із тим матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином умови договору про відкриття кредитної лінії не виконав, у зв`язку з чим допустив порушення строків виконання грошових зобов`язань, передбачених умовами договору. Як вбачається з поданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 37 500,00 грн., яка складається з 7 500,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 30 000,00 грн. заборгованості за несплаченими процентами за користування кредитом. Зазначений борг відповідачем не спростований, доказів його повного або часткового погашення суду не надано, а доказів, які б свідчили про неправильність здійсненого розрахунку або інший розмір заборгованості, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав сумніватися у достовірності та обґрунтованості заявленої до стягнення суми. Таким чином, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії не виконав, у передбачений договором строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість. За наведених обставин між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. На підставі ст. 81, ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності таких обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 76, ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи у їх сукупності. Правовідносини, що виникли між сторонами у зв`язку з укладенням спірного договору про відкриття кредитної лінії, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також іншими нормативно-правовими актами у сфері фінансових правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований у документах, у тому числі електронних, та підписаний сторонами у спосіб, визначений законом. За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а його зміст становлять погоджені сторонами умови та обов`язкові умови, визначені законом. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору та інші умови, щодо яких має бути досягнуто згоди сторін. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми. Відповідно до ст. 526, ст. 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій (електронній) формі. Презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, відповідачем не спростована, договір про відкриття кредитної лінії є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався. З урахуванням установлених у справі обставин та відсутності належних і допустимих доказів виконання відповідачем умов договору про відкриття кредитної лінії, суд дійшов висновку, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання та строки і порядок погашення заборгованості, у зв`язку з чим за ним обліковується прострочена заборгованість, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення та звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved