Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У червні 2025 року АТ «А-Банк» в особі представника Шкапенка О.В. звернулось до суду через підсистему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.01.2024 року в розмірі 28259,90 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.01.2024 [PERSON] уклала з Банком кредитний договір № АВН0СТ155101705676219761, щодо надання кредиту в розмірі 24000,00 грн. строком на 24 місяців (тобто до 18.01.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. АТ «А- Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі 24000.00 грн та на умовах, встановлених договором. Однак на порушення умов кредитного договору відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Позивач вказує, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 26.05.2025 року має заборгованість у розмірі 28259,90 грн., яка складається з наступного: 19094,19 грн. - заборгованість за кредитом; 9165,71 грн. - заборгованість за процентами, яку не погашає, що порушує законні права АТ «А-банк». Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 11.06.2025 року відкрито провадження у справі та визначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явились. Представником позивача разом з позовною заявою подане клопотання про розгляд справи у відсутності представника АТ «А-Банк», де зазначено, що у разі неявки відповідача, позивач не заперечує протии ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, у тому числі, шляхом розміщення на офіційному сайті судової влади України оголошень про виклик до суду як відповідача, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.223 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, восстановленному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А- Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 19.01.2024 [PERSON] уклала з Банком кредитний договір № АВН0СТ155101705676219761, щодо надання кредиту в розмірі 24000.00 грн. строком на 24 місяців: з 19.01.2024 по 18.01.2026р. включно. зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн., номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5375235201418850. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 27030,83 грн. 19.01.2024 відповідачкою в електронному вигляді підтверджено простим електроним підписом, що вона ознайомлена з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг, та підписано Паспорт споживчого кредиту "Швидка готівка", в якому зазначено наступні істотні умови кредитування: тип кредиту - беззалоговий, сума 24000,00 грн., строк - 24 місяці, мета - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг, спосіб надання - шляхом зарахування коштів на поточний рахунок Клієнта з подальшою можливістю зняття коштів, процентна ставка 85 % річних, фіксована. На підтвердження надання відповідачці коштів надано копію меморіального ордеру № TR.34903262.51659.65455 від 19.01.2024 на суму 24000.00 грн. із зазначенням «Видача кредиту згідно договору № АВН0СТ155101705676219761 від 19/01/2024». У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 26.05.2025 року має заборгованість у розмірі 28259,90 грн., яка складається з наступного: 19094,19 грн. - заборгованість за кредитом; 9165,71 грн. - заборгованість за процентами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції (далі Закон), електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис, електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані, будь-яка інформація в електронній формі; засіб електронного підпису чи печатки апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які використовуються для створення та/або перевірки електронного підпису чи печатки. Відповідно до змісту ст. 7 Закону оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Згідно зі ст.14 Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно з загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 1-3ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Частиною 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалась наданими їй коштами, що підтверджується випискою по кредиту, яка є первинним бухгалтерським документом. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168 св 21) виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Також матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачкою оспорювався чи визнавався недійсним. Відповідачка не скористалась своїм правом надати заперечення на позов чи свій контррозрахунок заборгованості по кредиту. Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку банку не повернуті, тому наявні правові підстави для їх стягнення з [PERSON] у заявленому розмірі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved