Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

18.06.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Криворізької міської ради про зняття обтяження заборони на нерухоме майно, в якій просить припинити обтяження у формі заборони на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , зареєстрованого 25.08.2006 за № 3648842 реєстратором Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як він є спадкоємцем першої черги за законом, проте під час оформлення спадщини нотаріус повідомила позивачу, що 25.08.2006 року за № 364882 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартирі наявне обтяження «заборона на нерухоме майно», зареєстроване Першою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. Підстава обтяження: договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу. Згідно договору куплі-продажу нерухомого майна від 21.11.1996 року, укладеного в Придніпровській товарній біржі за реєстраційним номером 648-Н/96, та зареєстрованого в Криворізькому бюро технічної інвентаризації від 11.12.1996 р., [PERSON] належить на праві особистої власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу цього нерухомого майна, укладеного з ЗАТ «Криворіжпівнічрудбуд», [PERSON] здійснила розрахунок повністю, зарежєструвала відповідне право і отримала у розпорядження квартиру. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 14.12.2004 р. юридичну особу ЗАТ «Криворіжпівнічрудбуд» припинено. Правонаступники даного підприємства відсутні. 06.06.2025 року представник позивача звернулася до керівника Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою в інтересах [PERSON] про зняття обтяження, однак їй було відмовлено. Отже, наявність вищевказаної заборни в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є перешкодою для розпорядження [PERSON] спадковою кваритирою. Ухвалою суду від 03.07.2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.09.2025. 01.09.2025 розгляд спави було відкладено на 17.10.2025. 17.10.2025 справу було знято з розгляду на 24.11.2025. 24.11.2025 від представниці відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в котрому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з тих підстав, що відновлення порушеного права позивача не можливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна і саме на державного реєстратора покладено обо`язок вносити відомості обтяжень до зазначеного реєстру. В матеріалах справи відсутні відомості щодо правонаступництва ЗАТ «Криворіжпівнічрудбуд». Криворізька міська рада не є належним відповідачем у даному спорі, оскільки реєстраційну дію щодо накладення обтяження об`єкта не рухомого майна, а обтяження було вчинено саме приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області. 28.11.2025 від представниці позивача адвоката Севостьянової І.Г. на електрону адресу суду надійша відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовільнити у повному обсязі, оскільки дане обтяження є незаконним, оскільки матір позивача [PERSON] повністю погасила заборгованість перед ЗАТ «Криворіжпівнічрудбуд» за договором купівлі квартири, тобто підстави обтяження відсутні, проте товариство не надіслало нотаріусу повідомлення про погашення боргу для зняття оборони відчуження майна, на даний час правонаступник продавця відсутній. Ухвалою суду від 24.11.2025 закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду на 24.12.2025. 24.12.2025 справу було знято з розгляду на 05.02.2026. 05.02.2026 суд перейшов на стадію ухвалення рішення до 25.02.2026. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представниця позивача адвокат Севостьянової І.Г. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, пояснення на позовну заяву не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , якій на праві приватної власності належала квартири за адресою: [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 21.11.1996 року між [PERSON] і ЗАТ «Криворіжпівнічрудбуд», а.с. 6,9,14,15,17. Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Петруш О.С. заведена спадкова справа № 5/2025 після смерті [PERSON] , спадкоємцем є її син [PERSON] , а.с. 11. Свідоцтво про право власності на спадщину не видавалось. 25.08.2006 року реєстратором Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області зареєстровано обтяження-заборона відчуження майна щодо спірної квартири на підставі договору купівлі - продажу від 21.11.1996 між [PERSON] і ЗАТ «Криворіжпівнічрудбуд» з розстрочкою платежу, а.с.17. Позивач у досудовому порядку звертався з заявою про вирішення спору, а.с. 16,19-21,22. Оцінка суду. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом зверненнядо суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Також, відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Так, у даному випадку встановлено судом, що спадкодавець позивача у встановленому законом порядку набула право власності на спірну квартиру. Умови договору були виконані повністю. [PERSON] отримала в розпорядження квартиру, до реєстру було внесено відповідні відомості Криворізьким РБТІ. Єдиним спадкоємцем після [PERSON] є позивач. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції Українивід 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Згідно із п. 5.3. глави 15 розділу ІІ Порядку Порядку для зняття заборони відчуження боржником подаються: копія зобов`язання, копія договору застави/іпотеки, квитанція про внесення в депозит нотаріуса належних кредиторові грошових коштів або цінних паперів, які свідчили б про повне і безумовне виконання зобов`язання, копія повідомлення нотаріуса кредиторові про внесення боргу в депозит, копія заяви боржника, переданої нотаріусом кредиторові відповідно до вимог цього Порядку, щодо вчинення цим кредитором необхідних дій із зняття заборони відчуження тощо. При знятті заборони на примірнику правочину, що залишається у справах нотаріуса, проставляється відмітка про зняття заборони, проставляються дата, підпис нотаріуса та його печатка. Пунктом 6 глави 15 розділу II Порядку передбачена реєстрація зняття заборони відчуження та арешту майна. Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку із: - повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту); припиненням, розірванням іпотечного договору, договору застави, ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, іншого договору, на підставі якого було накладено заборону відчуження; - смертю відчужувача за договором довічного утримання (догляду), спадковим договором або смертю другого з подружжя, що уклали спадковий договір; - смертю другого з подружжя, яке склало спільний заповіт подружжя; - відчуженням майна, переданого під виплату ренти; - спливом строку, на який накладено заборону відчуження; - рішенням суду; - судовим рішенням про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою, про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; - зверненням органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; - в інших випадках, встановлених законодавством. Нотаріус знімає заборону відчуження рухомого майна у випадках, встановлених законодавством. Згідно із ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На цей час продавець за договором відсутній у звязку з припиненням юридичної особи. Отже, оскільки спадкодавець позивача повністю виконала зобовязання перед ЗАТ «КРИВОРІЖПІВНІЧРУДБУД» за договором купівлі квартири в розсрочку, тобто підстави обтяження відсутні, проте товариство не надіслало нотаріусу повідомлення про погашення боргу для зняття заборони відчуження майна, а на даний час ЗАТ «КРИВОРІЖПІВНІЧРУДБУД» ліквідовано, - з метою захисту спадкових прав позивача позов підлягає задоволенню . Доводи представника відповідача суд до уваги не бере, оскільки вони не грунтуються на нормах матеріального права. На підставі викладеного,

Outcome: approved