Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник позивача Капля А.С. в інтересах фізичної особи-підприємця [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що відповідно до матеріалів адміністративного провадження, [PERSON] , 05.02.2022 року, близько 11год. 50хв., керував автомобілем «ЗАЗ» н/з [NUMBER] по вул. Драйзера, 34/51 в м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager», та показниками якого, вміст алкоголю становить: 2,01%. Окрім того, 05.02.2022 року, о 11 год. 50 хв., гр. [PERSON] , в м. Києві, вул. Драйзера, 34/51, керуючи т/з «ЗАЗ» н/з [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen» н/з [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] , котрий рухався позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/3439/22 від 18.05.2022 року адміністративну справу про притягнення до адміністративної [PERSON] за ст. 124 КпАП України було закрито на підставі ст. 38 КпАП України у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, а також [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Volkswagen» н/з [NUMBER] , яким керував та який належить [PERSON] . Автомобіль, яким керував відповідач марки «ЗАЗ» н/з [NUMBER] був застрахований у ТДВ «СК «Гардіан» на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АР-1643993 від 01.07.2021 року. Враховуючи наявність у відповідача полісу, власник пошкодженого автомобіля звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Вартість матеріального збитку автомобіля марки «Volkswagen» н/з [NUMBER] згідно Страхового акту № G-17422-1 від 29.07.2022 року становила 9464,25 грн. ТДВ «СК «Гардіан» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] в розмірі 9464,25 грн. Постановою Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/3439/22 від 18.05.2022 року встановлено, що [PERSON] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим у ТДВ «СК «Гардіан» виникло право зворотної вимоги до відповідача. 14.08.2025 року між ТДВ «СК «Гардіан» та ФОП [PERSON] було укладено Договір 1/Г про відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги від ТДВ «СК «Гардіан» до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] . У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути солідарно із [PERSON] на користь ФОП [PERSON] витрати, пов`язані із завданою шкодою в порядку регресу у розмірі 9464,25 грн., сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 25.11.2025 було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін. Ухвалу судді про відкриття провадження по справі було направлено за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судових документів належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Суд констатує, що відповідачу [PERSON] було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до приписів ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, відповідно до матеріалів адміністративного провадження, [PERSON] , 05.02.2022 року, близько 11год. 50хв., керував автомобілем «ЗАЗ» н/з [NUMBER] по вул. Драйзера, 34/51 в м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager», та показниками якого, вміст алкоголю становить: 2,01%. Окрім того, 05.02.2022 року, о 11 год. 50 хв., гр. [PERSON] , в м. Києві, вул. Драйзера, 34/51, керуючи т/з «ЗАЗ» н/з [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen» н/з [NUMBER] , під керуванням гр. [PERSON] , котрий рухався позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. З наявної в матеріалах справи копії Постанови Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/3439/22 від 18.05.2022 року вбачається, що адміністративну справу про притягнення до адміністративної [PERSON] за ст. 124 КпАП України було закрито на підставі ст. 38 КпАП України у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, а також [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Volkswagen» н/з [NUMBER] , яким керував та який належить [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] . Судом встановлено, що автомобіль, яким керував відповідач [PERSON] марки «ЗАЗ» н/з [NUMBER] був застрахований у ТДВ «СК «Гардіан» на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АР-1643993 від 01.07.2021 року. Так, 22.02.2022 року [PERSON] , з метою відшкодування заподіяної шкоди, звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про настання події та виплату страхового відшкодування, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією даної заяви. Вартість матеріального збитку автомобіля марки «Volkswagen» н/з [NUMBER] згідно Страхового акту № G-17422-1 від 29.07.2022 року становила 9464,25 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного документа. ТДВ «СК «Гардіан» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] в розмірі 9464,25 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Платіжного доручення № 7321 від 29.07.2022 року. 14.08.2025 року між ТДВ «СК «Гардіан» та ФОП [PERSON] було укладено Договір 1/Г про відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги від ТДВ «СК «Гардіан» до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] . Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією Договору 1/Г про відступлення права вимоги та Додатком № 1 до Договору Договору 1/Г про відступлення права вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Таким чином, до ФОП [PERSON] перешло право вимоги щодо стягнення у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АР-1643993 від 01.07.2021 року. Судом встановлено, що відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/3439/22 від 18.05.2022 року вбачається, що адміністративну справу про притягнення до адміністративної [PERSON] за ст. 124 КпАП України було закрито на підставі ст. 38 КпАП України у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, а також [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 29.04.2020 року з розгляду справи № 686/4557/18, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно приписів абз. «А» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вимоги позивача до [PERSON] як винної особи є обґрунтованими та підлягають задоволенню в межах виплаченого страхового відшкодування. Згідно приписів до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме із відповідача [PERSON] підлягає стягненню у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування в розмірі 9464,25 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи. Суд констатує, що в матеріалах справи наявний Договір № 4 про надання правової допомоги, укладений між ФОП [PERSON] та адвокатом Капля А.С. та Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 4 від 23.08.2025 року, з якого вбачається, що вартість юридичних послуг складає 3000,00 грн. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до Постанови ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Досліджуючи надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу та факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування в розмірі 9464,25 грн., а також сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved