Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обгрунтовує тим, що з 19 січня 2001 року позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відсутність між сторонами взаєморозуміння, поваги, підтримки та довіри зруйнувало між ними подружнє життя. Сторони є людьми з різними характерами, темпераментами, цінностями, поглядами на життя в тому числі на сімейне, щодо ведення спільних справ, господарства та виховання дітей, спільних інтересів у них більше немає. Вказує, що примирення між стороними неможливе. Подальше їхнє спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох, оскільки вони живуть кожен своїм життям та не бажають підтримувати будь-яких зв`язків. Зазначає, що вжиття заходів до примирення буде суперечити моральним засадам суспільства, оскільки буде спрямоване на примушування сторін до перебування у шлюбі, якого фактично не існує. Ураховуючи вищенаведене просить суд шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 19 січня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 22 розірвати, понесені судові витрати по сплаті судового збору залишити за [PERSON] . Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися. 18 лютого 2026 року представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву в якій просив судове засідання проводити у його та позивача відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 09 лютого 2026 року подала суду заяву в якій позовні вимоги визнала та просила розгляд справи проводити у її відсутностті. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 23 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Згідно з ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] судом установлено, що 19 січня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), про що було зроблено актовий запис № 22. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. З обгрунтувань позову судом встановлено, що відсутність між сторонами взаєморозуміння, поваги, підтримки та довіри зуйнувало їхнє подружнє життя. Сторони є людьми з різними характерами, темпераментами, цінностями, поглядами на життя в тому числі на сімейне, щодо ведення спільних справ, господарства та виховання дітей, спільних інтересів у подружжя більше немає. Примирення між стороними неможливе, подальше їхнє спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох, оскільки вони живуть кожен своїм життям та не бажають підтримувати будь-яких зв`язків. Беручи до уваги обгрунтування позову, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, визнання позову відповідачем, а також те, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає, що позов [PERSON] поданий в її інтересах представником [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Щодо розподілусудових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір необхідно залишити за позивачем. На підставі ст. 24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved