Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є дочкою [PERSON] , що підтверджується долученим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 жовтня 2006 року. Між матір`ю позивача [PERSON] та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 22.03.2012 у справі №1022/775/12 шлюб між матір`ю та батьком позивача було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач залишилася проживати з матір`ю. За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2015 р., справа № 357/11558/15-ц, з відповідача на утримання позивача було стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову - 14.08.2015р. до досягнення дитиною повноліття. З досягненням позивачем повноліття стягнення аліментів на її утримання за вказаним рішенням суду було припинено. Позивач навчається в Білоцерківському національному аграрному університеті за спеціальністю: Психологія ступеня Бакалавр за контрактом та є студентом 1 курсу денної форми навчання. Харчуванням не забезпечується. Стипендію не отримує. Строк навчання з 01.09.2025 р. по 30.06.2029 р. У зв`язку з навчанням позивача та припиненням сплати аліментів її батьком, їй катастрофічно не вистачає коштів на проживання. [INFO] мати позивача померла, що підтверджується доданим свідоцтвом про смерть. На даний час утримує позивача та кошти на оплату навчання надає її бабуся, яка є пенсіонеркою за віком та має невисоке пенсійне забезпечення, тому, позивач змушена звертатись до суду з цим позовом. Самостійно навчатись та утримувати себе, оплачувати всі витрати позивачу дуже складно. На теперішній час єдиним джерелом доходу позивача є пенсія у разі втрати годувальника, яку вона отримує щомісячно в розмірі 3038 грн. Оскільки навчання здійснюється на контрактній основі, позивачем було здійснено оплату навчання за перший семестр першого курсу навчання у 2025 році в сумі 15 150,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним документом, у зв`язку з чим, позивач потребує матеріальної допомоги батька. В зв`язку з цим, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу та заробітку на період навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-річного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2025 головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявна заява, в якій представник позивача [PERSON] просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копія виписки з рішення про розірвання шлюбу від 22.03.2012 р. Відповідно до довідки №190 від 03.09.2025, [PERSON] навчається у Білоцерківському національному аграрному університеті на 1 курсі денної форми, ступеня освітньо-професійного рівня «бакалавр», за спеціальністю - Психологія. Термін закінчення навчання 30.06.2029. Зі змісту позовної заяви слідує, що [PERSON] навчається з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня, здобуття професії та не має можливості працювати, оскільки в неї денна форма навчання, і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вказано вище, [PERSON] , [INFO] , тобто, досягнула повноліття та продовжує навчання. Суд також вважає, що вона у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, їй необхідні кошти для проживання, на проїзд, на харчування, для придбання одягу, необхідних для навчання канцелярських знарядь, підручників. Також, судом під час розгляду справи враховується позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду викладена у постанові від 21.02.2018 року (справа № 208/3075/16) у справах щодо призначення, зміни, стягнення аліментів. Так, відповідно до висновків Верховного Суду витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина та за правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18) та від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18). Відповідач [PERSON] є працездатним за віком та станом здоров`я, тобто, є спроможним надавати матеріальну допомогу своїй доньці. При вирішенні спору суд бере до уваги, що відповідач як батько зобов`язаний брати участь у матеріальному забезпеченні доньки на період навчання. Оскільки мати дитини померла, тягар утримання не може бути покладений на неї, а має виконуватися батьком у повному обсязі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку з 14.10.2025 р. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 14.10.2025 і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1211, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved