Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначає, що відповідно до укладеного між ним та [PERSON] договору від 11.04.2023 року, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі до 200 000 грн. на кредитну картку "Універсальна" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42 % річних, строком на 12 місяців (з можливістю пролонгації). Вказує, що відповідачка ознайомлена з "Умовами та правилами надання банківських послуг", що діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується підписом відповідачки у заяві. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачкою підписано власноруч у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". Підписанням заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачкою підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Зазначає, що відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та допустила виникнення заборгованості, розмір якої станом на 27.10.2025 року становив 56 555,39 грн., яка складалась з : 44 878,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11 676,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. За наведених обставин позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом у розмірі 56 555,39 грн., а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 03.12.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до норм ст.83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Визначений ч.3 ст.279 ЦПК України строк для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Водночас, від відповідачки на адресу суду не надходило жодних документів, тому суд вважає, що відповідачка своїм правом на подання відзиву та доказів по справі не скористалася. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, а також шляхом розміщення оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал судова влади України http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки від 27.11.2025 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та саме за вказаною адресою було надіслано відповідачці судові повістки та інші процесуальні документи. За змістом ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачкою відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 11.04.2023р. [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до вказаної заяви відповідачка [PERSON] своїм підписом підтвердила, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також прийняла всі права та обов`язки, встановлені у договорі та зобов`язалася їх належним чином виконувати. Окрім того, відповідачка з підписанням вказаної заяви підтвердила факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачкою підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". Відповідачка підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також ознайомлена з наслідками невиконання нею зобов`язань за кредитним договором. Із підписаної відповідачкою заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, паспорту споживчого кредиту вбачається, що розмір кредитного ліміту для карт "Універсальна" не перевищує 200 000 грн., строк кредитування визначено - 12 місяців з пролонгацією, мета кредиту власні потреби, спосіб надання кредиту безготівковий, та процентна ставка для карт "Універсальна" є фіксованою і становить 42 % річних для карт "Універсальна". Активація відповідачкою кредитних карток та користування картковим рахунком свідчить про укладення між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] кредитного договору. З виписки по картковому рахунку боржника вбачається, що відповідачка [PERSON] користувалася кредитними картками, отримувала кредитні кошти та здійснювала погашення заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачкою кредиту у АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з виписки по картковому рахунку [PERSON] , відповідачка після встановлення кредитного ліміту неодноразово користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості. Водночас, при вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідачка здійснювала погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані нею платежі були нерегулярними та в недостатньому розмірі. Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів, що підтверджується випискою по картковому рахунку боржника та розрахунком заборгованості, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення частини позики, що залишилася в розмірі 44 878,50 грн. та сплати відсотків. Одночасно при вирішенні спору суд приймає до уваги, що відповідачка зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 23 лютого 2020 року по справі №127/23910/14-ц. Відповідно до ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Отримавши кредитні кошти, відповідач погодився сплатити проценти за користування ними у розмірі визначеному договором, що обумовлено кредитним договором та відповідає вимогам ст.ст.1054, 1056-1 ЦК України. Відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання послуг від 11.04.2023, яку підписала відповідачка, сторони погодили, що розмір процентної ставки за користування кредитом становить 42,0% річних, строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією. Згідно розрахунку заборгованості, визначеної позивачем та не спростованої відповідачкою, борг [PERSON] зі сплати відсотків за користування кредитом становить 11 676,89 грн. та на даний час не сплачений, а відтак вказана сума також підлягає стягненню з відповідачки. Відповідність розрахунку не була спростована відповідачкою ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний. При вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх користування. З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачки становить 56 555,39 грн., з яких: 44 878,50 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11 676,89 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved