Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Омега фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивувало тим, що 15 грудня 2021 року [PERSON] подала до ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ», заяву на отримання кредиту № 508194 в розмірі 15 000,00 грн.. На підставі даної заяви між ТОВ «ІЗІ КЕРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 331447. Однак, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по Договору, не сплачував щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору. 26 березня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № Ф-25/2. Відповідно до умов якого набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 331447 від 15.12.2021 року. Станом на 26.03.2025 року сума заборгованості за кредитним договором № 331447 від 15.12.2021 року складає 25 397,00 грн., з яких: 14 827 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 10 570 грн. прострочені проценти за кредитом. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, кошти не повернула, проценти за користування кредитом у встановленому порядку і розмірі не сплатила, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки 25397,00 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких:14827,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 10570,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також судовий збір. Ухвалою судді від 22.12.2025р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідач була повідомлена про розгляд справи, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 15.12.2021р. між ТОВ «Ізі кредит» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 331447 (зворот а.с. 11-14). Даний договір укладено в паперовій формі та є письмовим правочином, який відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачці грошові кошти в сумі 15000,00 грн; перебіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинається з дати фактичного отримання Позичальником кредиту і складає 9 місяців; реальна (ефективна) річна процентна ставка (фіксована) 752,11 %. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом, позичальник сплачує кредитодавцю 285,67 % річних від суми кредиту з 1 по 5 платіж та 0,99 % річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно з графіком платежів, у розрахунку з потижневою сплатою 23,81 % з 1 по 5 платіж та 0,08 % за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії договору 119,37 %. Згідно з п. 3.1. кредитного договору кредит надається у готівковій формі у національній валюті України не пізніше наступного робочого дня з дати підписання договору. Виконання первісним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачці в сумі 15000,00 грн підтверджується видатковим касовим ордером від 15.12.2021 (а.с. 18). Відповідачка, у свою чергу, умови кредитного договору не виконала, у визначений договором строк кредит не повернула, проценти за користування ним не сплатила, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 25397,00 грн, що згідно з розрахунком (деталізацією нарахувань та обліку платежів за кредитним договором № 331447) станом на 12.05.2025р. наданим позивачем, складається із основного боргу 14827,00 грн, заборгованості за процентами 10570,00 грн. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснювала часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 331447 від 15.12.2021 шляхом здійснення платежів, зазначених також у деталізації нарахувань та обліку платежів за Кредитним договором (а.с. 21). Сплачуючи кредит, Відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». На підставі договору факторингу № Ф-25/2 від 26.03.2025р., укладеного між ТОВ «Ізі кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега фінанс» (зворот а.с. 28-32), реєстру боржників № 1 від 26.03.2025 (а.с. 33) право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором перейшло до позивача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення відповідача. На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування відповідача поставив свій підпис у кредитному договорі, тим самим підтвердивши отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, наданого згідно з обраними умовами кредитування. На час розгляду справи судом відповідачкою не надано заперечень проти позову, власного контррозрахунку заборгованості, доказів, що свідчать про погашення заборгованості чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також будь-яких належних та достовірних доказів на підтвердження існування істотних обставин у відповідачки, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищезазначені обставини,суд доходить висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача 25397,00 грн, з яких: 14 827 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 10 570 грн прострочені проценти за кредитом. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 2 422,40 грн судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved