Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 27.07.2002 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами стали погіршуватись та останні припинили розуміти одне одного. Під час шлюбу за спільні кошти було придбано наступне майно: -Житловий будинок який розташований за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці 0, 26 га; - Житловий будинок який розташований за адресою [ADDRESS] ; - Колісний транспортний засіб, легковий причеп УВН 810080, р.н. [NUMBER] . Добровільно відповідач відмовляється здійснити поділ спільного майна подружжя. 28.06.2024 ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області було відкрито провадження по даній справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. 26.11.2025 до суду з зустрічним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на заявлених позовних вимогах наполягають. [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на заявлених зустрічних вимогах наполягають. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України). Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (надалі - Постанова №11) зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СКУ та ст.372 ЦКУ. Згідно п. 23 Постанови № 11 спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Відповідно до п. 24 Постанови №11 до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо об`єктом поділу є земельна ділянка, то регулювання земельних відносин відбувається із застосуванням спеціальних норм Земельного кодексу України (далі ЗК України). У відповідності до ч. 1 ст. 81, ч. 1 п.2 ст. 89 ЗК України, у спільній сумісній власності подружжя можуть перебувати земельні ділянки, які набуті подружжям за спільні кошти за договором купівлі- продажу, міни, іншими цивільно-правовими договорами. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 64, ч. 2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 СК України, подружжя за взаємною згодою має право на поділ земельної ділянки в натурі. Отже, законом встановлено презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане під час шлюбу. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно з вимогами статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Так, відповідно до інформації з реєстру нерухомого майна за [PERSON] зареєстровано право власності на: - Житловий будинок який розташований за адресою [ADDRESS] . Так, відповідно до інформації з реєстру нерухомого майна за [PERSON] зареєстровано право власності на: - Житловий будинок який розташований за адресою [ADDRESS] . Крім того, за [PERSON] зареєстровано колісний транспортний засіб, легковий причеп УВН 810080, р.н. [NUMBER] . Вище зазначене нерухоме майно зареєстровано за відповідачем в період перебування в шлюбі з позивачем тому може бути визнане об`єктом права спільної сумісної власності подружжя й частки такого майна є рівними та підлягають поділу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що первинний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задовольнити. Визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] ; житловий будинок який розташований за адресою [ADDRESS] ; легковий причіп УВН 810080 р.н. [NUMBER] . В порядку поділу майна визнати: - за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] ; - за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] ; - за [PERSON] право приватної власності на 1/2 часткулегкового причепу УВН 810080 р.н. [NUMBER] ; - за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] ; - за [PERSON] право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] ; - за [PERSON] право приватної власності на 1/2легкового причепу УВН 810080 р.н. [NUMBER] . Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Щодо позовних вимог відносно земельної ділянки за адресою: будинок [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Матеріали цивільної справи не містять доказів відносно державної реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині визнання права на земельну ділянку. Суд зауважує, що наявність титулу - судового рішення відносно набуття права власності на земельну ділянку та визнання права власності у відповідних частках подружжя відносно житлового будинку, який розташований на земельній ділянці не позбавляють сторони реалізувати їх право щодо формування відповідних земельних ділянок, присвоєння їм кадастрових номерів та здійснити дії направлені на реєстрацію речового права на земельні ділянки, як підставу для набуття права валсності на земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: partial