Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до Котовського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 44 932,16 грн, яка складається з регламентної виплати за шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу розмірі 39 500 грн, та витрат пов`язаних із збором документів у справі та проведенням огляду пошкодженого автомобіля в розмірі 5 432 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.10.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля під керуванням відповідача, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб іншої особи. Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, МТСБУ на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату регламентної виплати потерпілій особі в розмірі 39 500 грн, та понесло витрати пов`язані із збором документів у справі та проведенням огляду пошкодженого автомобіля в розмірі 5 432 грн. У зв`язку з викладеним, посилаючись на положення ст. 1191 ЦК України та норми спеціального закону, позивач просить стягнути з відповідача суму понесених витрат у розмірі 44 932,16 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. Відповідачем заяви по суті справи до суду не подано Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження, визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. 23.01.2025 року набрав чинності Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів", відповідно до якого Котовський міськрайонний суд Одеської області перейменовано на Подільський міськрайонний суд Одеської області. У визначену дату та час судового засідання відповідач у справі до суду не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений в порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. При цьому, суд бере до уваги позицію Верхового Суду, сформульовану у Постанові КЦС ВС від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23) згідно якої, якщо сторони чи їх представники, інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. У ситуації, що розглядається, суд дійшов висновку, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого рішення у справі не відкладаючи її розгляду. Ухвалою суду від 02.03.2026 постановлено провести заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2024 у справі № 505/4330/23, провадження № 3/505/166/2024, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн на користь держави. Під час розгляду судом справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності встановлено, що [PERSON] 11.10.2023 об 11:00 по вулиці Енергетиків в м. Подільськ Одеської області керуючи автомобілем MAZDA 626, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не впевнився в безпечності маневру (обгону), здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ210994-20, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку та повертав ліворуч на вулицю Львівська в с. Куяльник, Подільського району, Одеської області. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 12.1, 14.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Після перегляду постанови в Одеському апеляційному суді, рішення суду набуло законної сили 13.05.2024. [PERSON] , власник автомобіля ВАЗ210994-20, д.н.з. [NUMBER] , 21.10.2023 звернулась до позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 11.10.2023 о 11:55, внаслідок взаємодії належного йому автомобіля, та автомобіля MAZDA 626, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача у цій справі [PERSON] . Окрім того [PERSON] надіслано повідомлення про ДТП до МТСБУ 21.10.2023 із додатками. СПД [PERSON] відповідно до акту виконаних робіт № 96990 проведено роботи із обстеження автомобіля ВАЗ210994-20, д.н.з. [NUMBER] , вартість робіт складає 5 432 грн, в тому числі 350 грн огляд автомобіля, виїзд до автомобіля 4032 грн, підрахунок (калькуляція) - 800 грн, телеграма 250 грн. Згідно із Звітом про визначення вартості відновлюваного ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, завданого власнику колісного транспортного засобу ВАЗ210994-20, д.н.з. [NUMBER] , дата ДТП 11.10.2023, дата оцінки 06.11.2023, замовник МТСБУ, складений СПД [PERSON] складає 40 924,16 грн. Відповідно до відомостей Національної поліції України, власником транспортного засобу MAZDA 626, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 15.02.2018, ТСЦ 5149, ВАЗ210994-20, д.н.з. [NUMBER] , - [PERSON] . Відповідач відповідно до перевірки чинності полісу внутрішнього страхування не забезпечив наявність поліса на транспортний засіб д.н.з. [NUMBER] . Витяг містить відомості, що у власника MAZDA 626, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] станом на 11.10.2023 був відсутній поліс внутрішнього страхування на транспортний засіб. Власник ВАЗ210994-20, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] мав на момент ДТП діючий поліс від ПАТ «НАСК «Оранта» № 212813094. Наказом заступника генерального директора директора з питань здійснення обов`язкового страхування в Україні Моторного (транспортного) страхового бюро України Граділя А. «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » від 25.06.2024№ 3.1/11827 від 25.06.2024 прийнято рішення про виплату [PERSON] 39 500,16 грн за шкоду заподіяну в результаті ДТП. Кошти в сумі 39 500,16 грн відповідно до платіжної інструкції № 913790 від 27.06.2024, надавач послуг АТ «Укрексімбанк», перераховано позивачем на рахунок [PERSON] , окрім того відповідно до платіжної інструкції № 977709 від 13.11.2023, надавач послуг АТ «Укрексімбанк», позивачем перераховано [PERSON] 5 432 грн як оплату послуг аварійного комісара (експерта) по справі № 96990, згідно рахунку № 96990 від 11.11.2023, т.з. [NUMBER] . Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем МТСБУ та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та виплатою страхового відшкодування (правовідносини у сфері страхування). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. У ст. 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 ст. 1187 ЦК України, встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16. Крім того, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14). З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 10.11.2021 року по справі № 368/1027/21. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. У справі, що розглядається, спір виник між страховою компанією та водієм не забезпеченого транспортного засобу щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 11.10.2023 відбулась внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] . Між його неправомірними діями та шкодою, завданою потерпілому, є безпосередній причинний зв`язок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця, відповідача у справі, не була застрахована, при цьому потерпіла, власник мала діючий поліс добровільного страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки відповідач, власник автомобіля MAZDA 626, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , спричинив ДТП та завдав матеріальні збитки, тому зобов`язаний їх відшкодувати. Враховуючи, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику ВАЗ210994-20, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] у розмірі 39 500,16 грн, то відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати завдані збитки в порядку регресу. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 5 432 грн. Відтак, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частини 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначають, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір Судом повністю задоволено позовні вимоги позивача. З урахуванням того, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4321 від 21.02.2025, банк платника АТ «Укрексімбанк», з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 028 грн.

Outcome: approved