Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 31 грудня 2011 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Пожружнє життя між ними не склалося, причиною розпаду сім`ї стало протилежні погляди на життя, відсутнє повне розуміння в сім`ї. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї, примирення вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує/а.с.30/. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31 грудня 2011 року в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 1023, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 9/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.10-11/. Подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При зверненні до суду позивач зазначила, що спільне з відповідачем життя не склалось, що робить спільне життя неможливим, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права позивача, що і дає підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved