Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Сіхарулідзе Д.Г. звернувся до суду із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, 19 листопада 2024 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Братським відділом реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 38. Від шлюбу мають спільну дитину. Підставою для розірвання шлюбу є те, у подружжя відсутні взаєморозуміння та спільні інтереси, вони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше перебування в шлюбі є недоцільним, збереження сім`ї є неможливим та буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. Сторони не мають спору щодо проживання дитини та майнових спорів. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак в матерілах справи наявна заява представника позивача, в якій він просить суд розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. №25). Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, причину неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судовими повістками, надісланими їй за зареєстрованим місцем проживання рекомендованими листами з повідомленням, які отриманні останньою вчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправленн (а.с. №28, 35). Відповідач відзив на позов не подала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин неявки, не подала відзив на позовну заяву, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити у вищевказаній цивільній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічногоз асобу не здійснювалось. Під час розгляду справи по сутів становлено, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, реєстрованому Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом № 38, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 листопада 2024 року вказаним органом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. №4). Від шлюбних відносин сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 15 листопада 2024 року Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. №5). Шлюбне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає в позовній заяві, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На думку позивача, подальше перебування в шлюбі є недоцільним, збереження сім`ї є неможливим та буде суперечити інтересам сторін та інтересам дитини. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальноїдекларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, щомають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позицію позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є недоцільним, оскільки сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в позовній заяві просить суд судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved