Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовною заяву, в якій просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті племінника [PERSON] , який помер [INFO] , терміном 3 (три) місяці. Свою позовну заяву мотивує тим, що [INFO] загинув його племінник [PERSON] під час захисту територіальної цілісності та суверенітету України. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить грошова сума заробітної плати, яку не виплатила йому військова частина [NUMBER] , де він проходив службу, в сумі 120000,00 грн. Після смерті племінника [PERSON] , крім нього, нікого з родичів не залишилося. Його батьки померли. Рідних братів і сестер не було. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутись зі заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки були відсутні дані про наявність будь-якого майна, а про наявність невиплаченої суми заробітної плати загиблого на війні племінника він дізнався лише на початку січня 2026 року від співробітниці [INFO] , яка повідомила його по телефону, що йому необхідно відкрити спадщину для отримання з військової частини, в якій проходив військову службу племінник, його заробітну плату. Коли він звернувся до нотаріальної контори 16 січня 2026 року з приводу прийняття спадщини і попросив оформити спадщину, йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущений. Таким чином, вважає, що ним пропущений строк прийняття спадщини з поважних причин. Позивач подав до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просить проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Відповідачка подала до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просить проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 27.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 24.02.2026 позивач подала до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просить проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. 24.02.206 відповідачка подала до суду заяву, згідно з якими розгляд справи просить проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачки та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] помер [PERSON] під час захисту територіальної цілісності та державного суверенітету України, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.02.2025, лікарським свідоцтвом про смерть № 146, довідкою про причину смерті від 07.02.2025, сповіщенням сім`ї та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 12.02.2025 (а.с. 17-20). [PERSON] видано свідоцтво на поховання (а.с. 22) та 11.02.2025 він провів захоронення племінника [PERSON] , що стверджується довідкою № 223 від 12.02.2025 (а.с. 21). Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] , який є його племінником, підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 20.12.1978, № [NUMBER] від 07.04.1984 та серії [NUMBER] від 15.07.1982 (а.с. 10, 13, 16) та батьками останнього являються [PERSON] та [PERSON] , які померли [INFO] та [INFO] відповідно, що стверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2024 та 400436 від 16.10.2024 (а.с. 14, 15). Листом приватного нотаріуса Хомин Н.Б. від 16.01.2026 № 18/02-14 позивача повідомлено про те, що видати свідоцтво про право на спадщину на майно померлого [PERSON] неможливо, у зв`язку з тим, що він у встановлений законом строк не прийняв спадщину (а.с. 24). Таким чином між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті племінника. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій. У постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18) та від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України). При зверненні позивача до приватного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням терміну прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса. Строк подачі заяви про прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважних причин, а саме: через необізнаність про наявність у померлого племінника у власності будь-якого майна, в тому числі, невиплаченої суми заробітної плати, про що він дізнався лише на початку січня 2026 року від співробітниці Калуського РТЦКтаСП. За таких обставин, суд, враховуючи визнання позову відповідачкою, визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, та надає додатковий строк для подання заяви нотаріусу. На підставі викладеного ст.ст. 16, 1216, 1268, 1269, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 80, 81 ЦПК України,

Outcome: approved