Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. позивач КП «Теплові мережі Роганської селищної ради» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2017 по 01.12.2025 у розмірі 28180,35 гривень та судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає позивач - КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» (далі по тексту- КП «ТРСР»). Особовий рахунок [NUMBER] . Має засіб обліку води. Послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надаються Позивачем відповідно Постанови КМУ від 05.07.2019 року № 690 "Про затвердження Правил надання послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуги з постачання централізованого водопостачання та водовідведення», а також на підставі Публічного індивідуального договору про надання послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, розміщеного 16.07.2024 на веб-сайті Роганської селищної ради. Публічний договір був розроблений на підставі Типового договору, який затверджений вищевказаною Постановою КМУ від 05.07.2019 року № 690. В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідач належним чином не виконувала зобов`язань з оплати наданих комунальних послуг, в зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість за період з 01 серпня 2017 року по 01 грудня 2025 року у розмірі 28180,35 гривень. Відповідача неодноразово повідомляли про вказану заборгованість через контролерів сектору, а також шляхом надання квитанцій на оплату спожитих послуг, однак відповідачем сума заборгованості не сплачена. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача Гладкова В.П., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України. Крім того виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач відзиву на позов не надавав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач є користувачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Теплові мережі Роганської селищної ради», за адресою: [ADDRESS] , проживає та зареєстрований за зазначеною адресою. Відповідно до довідки, виданої начальником відділу збуту Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» Антонюк В.І. № 175 від 10 грудня 2025 року, [PERSON] мешкає за вказаною адресою, особовий рахунок № [NUMBER] , за період з 01 серпня 2017 року по 01 грудня 2025 року за відповідачем утворилась заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання у розмірі 28180,35 гривень, що також підтверджується відомістю про нарахування та оплату за послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Рішенням Роганської селищної ради від 07 вересня 2017 року, з 01 серпня 2017 року затверджені тимчасові тарифи до затвердження нових у встановленому законом порядку (до початку опалювального сезону) для Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» у розмірі: на централізоване водопостачання (населення, бюджетні установи та інші споживачі) 11,16 гривень за 1 куб.м. (з ПДВ); на централізоване водовідведення (населення, бюджетні установи та інші споживачі) 9,792 гривень за 1 куб.м. (з ПДВ). Рішенням Роганської селищної ради від 28 листопада 2018 року, з 01 грудня 2018 року затверджені тарифи для Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» у розмірі: на централізоване водопостачання (населення, бюджетні установи та інші споживачі) 13,90 гривень за 1 куб.м. (з ПДВ); на централізоване водовідведення (населення, бюджетні установи та інші споживачі) 9,60 гривень за 1 куб.м. (з ПДВ). Рішенням Роганської селищної ради від 18 жовтня 2021 року, з 01 листопада 2021 року затверджені тарифи для Комунального підприємства «Теплові мережі Роганської селищної ради» у розмірі: на централізоване водопостачання (для абонентів всіх груп споживачі) 21,54 гривень за 1 куб.м. з урахуванням ПДВ; на централізоване водовідведення (для абонентів всіх груп споживачі) 16,97 гривень за 1 куб.м. з урахуванням ПДВ. Згідно із вказаними тарифами позивачем нараховано відповідачу заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 серпня 2017 року по 01 грудня 2025 року у розмірі 28180,35 гривень. Таким чином, КП «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» надає відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Згідно з статтями 67,162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до статті 5 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно - правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. З наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, заборгованість відповідача за користування житлово-комунальними послугами за період з 01 серпня 2017 року по 01 грудня 2025 року у розмірі 28180,35 гривень, що вбачається з відомості нарахувань та оплату за послуги з водопостачання та водовідведення. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, матеріали справи не містять. Отже, відповідач має обов`язок оплати позивачу вартість отриманих житлово-комунальних послуг. З огляду на зазначене, суд за результатами розгляду справи вважає доведеним позивачем факт не виконання відповідачем обов`язку щодо оплати вартості отриманих послуг в розмірі 28180,35 гривень. Щодо заявленого позивачем клопотання про поновлення процесуального строку позовної давності щодо заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за період з 01 серпня 2017 року по 01 січня 2023 року, суд зазначає, наступне. Відповідно до статті 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. За змістом вказаної статті сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України). У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267 ЦК України). Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша статті 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного. Поновлення строку позовної давності полягає в тому, що суд, визнавши, що строк пропущено з поважної причини, поновлює перебіг строку позовної давності. Ураховуючи те, що позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони у спорі, а відповідна заява в матеріалах справи відсутня, тому суд вважає подане клопотання про поновлення строку позовної давності є передчасним та відмовляє в його застосуванні. Щодо судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved