Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за договором № 3025609882-116132 в розмірі 25744 грн. 50 коп., за договором № 101041396 в розмірі 23985 грн. 50 коп., за договором № 75813663 в розмірі 16633 грн. 50 коп., за договором № 84022 в розмірі 12151 грн. 14 коп., а також 2422 грн. 40 коп. судового збору та 25000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03.09.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір № 3025609882-116132, який підписано електронним підписом відповідача. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, однак відповідач свої обов`язки не виконала, через що у неї перед товариством виникла заборгованість. Вказує, що 18.01.2022 було укладено договір № 18-01/2022, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3025609882-116132. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3025609882-116132. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3025609882-116132. Окрім того, як вказує позивач, 13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір № 101041396, який підписано електронним підписом відповідача. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, однак відповідач свої обов`язки не виконала, через що у неї перед товариством виникла заборгованість. Вказує, що 29.12.2021 було укладено договір № 29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101041396. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101041396. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101041396. Також, як вказує позивач, 09.07.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір № 75813663, який підписано електронним підписом відповідача. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, однак відповідач свої обов`язки не виконала, через що у неї перед товариством виникла заборгованість. Вказує, що 27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75813663. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75813663. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75813663. Окрім того, як вказує позивач, 14.09.2021 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладено договір № 84022, який підписано електронним підписом відповідача. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит в узгодженому розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, однак відповідач свої обов`язки не виконала, через що у неї перед товариством виникла заборгованість. 28.01.2025 було укладено договір № 28012025, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 84022. Позивач вказує, що всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала своїх зобов`язань, заборгованість не погашає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаними договорами. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача у позові просив справу слухати у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.09.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір № 3025609882-116132, шляхом введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 3500 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією та довідкою (а.с. 76-82, 90-91). Згідно із п.п. 2.2, 2.3 договору, сума кредиту 3500 грн. 00 коп., строк кредиту 20 днів та починається з 03.09.2021 по 23.09.2021. Відповідно до п. 2.5. договору позики, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до цього договору). 18.01.2022 було укладено договір № 18-01/2022, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3025609882-116132 (а.с. 124-130). 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3025609882-116132 (а.с. 193-199). 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3025609882-116132 (а.с. 228-232). Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3025609882-116132. Згідно із наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за договором № 3025609882-116132 становить 25744 грн. 50 коп., з яких: 3500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 22244 грн. 50 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Також,13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 101041396 (а.с. 58-63). Згідно із п. 1.1 вказаного Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п.п. 1.2, 1.6, 2.1 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 3500 грн. 00 коп. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу кредит в розмірі 3500 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 13.09.2021 (а.с. 72). 29.12.2021 було укладено договір № 29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101041396 (а.с. 106-111). 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101041396 (а.с. 170-180). 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101041396 (а.с. 228-237). Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 101041396. Згідно із наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за договором № 101041396 становить 23985 грн. 50 коп., з яких: 3500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 20485 грн. 50 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Також, як встановлено судом, між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем 09.07.2021 було укладено кредитний договір № 75813663, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надав відповідачу кредит в сумі 5000 грн. 00 коп. на строк 26 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. Також, 09.07.2021 було укладено додаткову угоду до договору позики № 75813663 (а.с. 37-38). Згідно із п.2.3 договору, процентна ставка (базова) - 1,99% в день. З довідок ТзОВ «ФК ФІНЕКСПЕРТ» вбачається, що вказана компанія за платіжною інструкцією ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідно до договорів між ними, прийняла до виконання та завершила платіжну операцію 09.07.2021 на суму 1500 грн. 00 коп., а також на суму 3500 грн. 00 коп. отримувачу [PERSON] - ЕПЗ « [NUMBER] » (а.с. 45-47). За таких обставин суд вважає доведеним, що дійсно між «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики та додаткову угоду до договору позики на загальну суму 5000 грн. 00 коп., які відповідач отримав. 27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75813663 (а.с. 150-158). 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75813663 (а.с. 170-180). 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75813663 (а.с. 228-237). Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 75813663. Згідно із наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за договором № 75813663 становить 16633 грн. 50 коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 11542 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 80 грн. 00 коп. інфляційні збитки, 11 грн. 50 коп. нараховані 3% річних. Також, 11.09.2021 [PERSON] звернулася до ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» із заявою на видачу кредиту № 100309067, в якій просила встановити кредитний ліміт в сумі 62223 грн. 00 коп. та видати перший транш в розмірі 6667 грн. 00 коп. (а.с. 118). 14.09.2021 відповідача уклала із ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» договір про споживчий кредит № 84022, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді кредитної лінії. Кредитодавець надає перший транш в сумі 6667 грн. 00 коп. не пізніше наступного дня укладення договору на рухунок позичальника № [NUMBER] . Строк кредитування за першим траншем становить 168 днів. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховується за ставкою 286,00% річних. Комісія за надання першого траншу складає 1666 грн. 75 коп. 28.01.2025 було укладено договір № 28012025, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 84022 (а.с. 212-219). Згідно із наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за договором № 84022 становить 12151 грн. 14 коп., з яких: 6371 грн. 37 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4878 грн. 77 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 901 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Такі ж висновки, щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитних договорів з відповідачем шляхом проставляння електронних цифрових підписів сторін. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В силу вимог ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а тому позивач набув право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості, та звідповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 3025609882-116132 в розмірі 25744 грн. 50 коп. (3500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 22244 грн. 50 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги), за договором № 101041396 в розмірі 23985 грн. 50 коп. (3500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 20485 грн. 50 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги), за договором № 75813663 в розмірі 16542 грн. 00 коп. (5000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 11542 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги), за договором № 84022 в розмірі 12151 грн. 14 коп. (6371 грн. 37 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4878 грн. 77 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 901 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями). Щодо вимоги про стягнення інфляційних збитків та 3% річних, суд зазначає наступне. Звертаючись до суду з позовом, представник позивача просить стягнути з відповідача 80 грн. 00 коп. - інфляційних збитків, 11 грн. 50 коп. - 3 % річних. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного відсутні підстави для стягнення з відповідача 80 грн. 00 коп. - інфляційних збитків та 11 грн. 50 коп. - 3 % річних, оскільки вони нараховані позивачем у період дії в Україні воєнного стану. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано, а відтак суд вважає доведеною наявність заборгованості відповідача перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у зв`язку із чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» вправі ставити вимоги до відповідача про стягнення заборгованості. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в частині стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором № 3025609882-116132 в розмірі 25744 грн. 50 коп. (3500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 22244 грн. 50 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги), за договором № 101041396 в розмірі 23985 грн. 50 коп. (3500 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 20485 грн. 50 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги), за договором № 75813663 в розмірі 16542 грн. 00 коп. (5000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 11542 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги), за договором № 84022 в розмірі 12151 грн. 14 коп. (6371 грн. 37 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4878 грн. 77 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 901 грн. 00 коп. заборгованість за комісіями), а всього в розмірі 78423 грн. 14 коп. Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 1). У зв`язку із тим, що позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути 2419 грн. 49 коп. сплаченого судового збору. Разом з тим, відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За положеннями ст. ст. 133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги наданої адвокатом. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст.137 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Такі висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 31.05.2023 у справі № 757/13974/21-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду України від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 зазначено, що витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу які ним сплачені ФОП [PERSON] . На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, позивачем до позовної заяви додано укладений між позивачем та ФОП [PERSON] договір про надання правової допомоги від 02.09.2024 № 02-09/2024-5, заявку № 28 від 01.10.2025, витяг з акту № 14 від 31.10.2025, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 10.11.2025. В матеріалах справи відсутні докази, що ФОП Макєєв Євген Юрійович є адвокатським бюро чи адвокатським об`єднанням згідно Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та докази того, що послуги надані позивачу адвокатом. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 25000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial