Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (далі - ТОВ «КОШЕЛЬОК» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 29.11.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] укладено договір № 3408000445-531399 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за яким позикодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит у сумі 7 000,00 грн для задоволення особистих потреб на таких умовах: початковий строк кредитування - 14 днів, дисконтна відсоткова ставка - 0,01% на добу пыд час початкового строку кредитування (лояльний період), базова процентна ставка - 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом, а відповідач зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов та правил, зазначених в договорі. Кредитний договір було укладено відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з використанням за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого кредитодавцем електронним повідомленням (смс-повідомленням) на номер телефону позичальника. ТОВ «КОШЕЛЬОК» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку № [NUMBER] , зазначену нею в особистому кабінеті, зареєстрованому в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «КОШЕЛЬОК». Згідно з пунктами 3.6. та 3.7. кредитного договору строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 13.12.2021 до 12.03.2022, за ставкою 2,2% на добу. Відповідач умови договору належним чином не виконала, лише частково здійснила оплату на суму 4 640,00 грн, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 11 818,49 грн, яка складається із : заборгованості за сумою кредиту в розмірі 4 497 грн, заборгованості за відсотками за користування позикою - 7 321,49 грн. Враховуючи наведене, позивач ТОВ «КОШЕЛЬОК» просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3408000445-531399 від 29.11.2021 в розмірі 11 818,49 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 09.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за її клопотанням, яке вона може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом 29 листопада 2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] укладено договір № 3408000445-531399 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який згідно з положеннями статтей 10-12 Закону України «Про електронну комерцію» був вчинений в електронній формі шляхом його підписання відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 9763, відправленого відповідачу на номер телефону [NUMBER] , зазначений нею при реєстрації в особистому кабінеті, зареєстрованому в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «КОШЕЛЬОК» (а.с. 9 зворот - 13, 30 зворот). За умовами укладеного сторонами Договору (пункти 1.1., 2.3.) кредитодавець ТОВ «КОШЕЛЬОК» зобов`язується надати позичальнику на засадах строковості, зворотності, платності кредит у сумі 7 000,00 грн шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. За змістом пунктів 2.1., 1.3.2., 1.3.3., 3.1., 3.5.1., 3.6., 3.7., 3.8. Договору: 1) кредит надається строком на 14 днів (лояльний період), початком якого є дата підписання договору, а закінчення - дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця; 2) проценти за користування кредитом: 15,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; 3) проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом; 4) проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.3.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування; 5) користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування кредитом на таких умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми переноситься на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення лояльного періоду; з наступного дня після закінчення лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803 % річних, що становить 2,2% в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Відповідач своїм електронним цифровим підписом підтвердила також отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, викладені у паспорті споживчого кредиту до Договору № 3408000445-531399 від 29 листопада 2021 року (а.с. 7-8). 29 листопада 2021 року ТОВ «КОШЕЛЬОК» на виконання умов кредитного договору було здійснено переказ грошових коштів в сумі 7 000,00 грн на картковий рахунок відповідача [PERSON] за № [NUMBER] , що відповідає сумі кредиту та способу його надання, зазначеним в укладеному між сторонами Договорі (а.с. 18). Отримання відповідачем [PERSON] 29 листопада 2021 року кредитних коштів у сумі 7 000,00 грн підтверджується також випискою за рахунком, до якого на ім`я [PERSON] було емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , наданою АТ «СЕНС БАНК». Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 12 березня 2022 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 11 818,49 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту 4 497 грн, заборгованість за відсотками за користування позикою 7 321,49 грн (а.с.18-19). Під час судового розгляду справи відповідачем [PERSON] з урахуванням вимог статтями 77, 78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення нею 29 листопада 2021 року кредитного договору та отримання грошових коштів у визначеному ним розмірі. Доказів здійснення погашення заборгованості за наданим кредитом в повному обсязі відповідачем [PERSON] під час судового розгляду також надано не було. Норми права, які були застосовані судом Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині першій статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтями 628, 629 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Положення частини першої статті 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Мотивована оцінка та висновки суду Таким чином, судом встановлено, 29.11.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та відповідачем було укладено в електронній формі договір № 3408000445-531399 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в розмірі 7 000,00 грн, які було перераховано [PERSON] того ж дня, підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами, наданими позивачем. Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитом в порядку та на умовах, передбаченими спірним договором, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що ТОВ «КОШЕЛЬОК» має право грошової вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за кредитом, у зв`язку з неналежним нею зобов`язань за договором. За умовами кредитного договору № 3408000445-531399 від 29.11.2021 початковий строк кредитування 14 днів (лояльний період), початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Відповідно до умов п. 3.6. кредитного договору сторонами узгоджено, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування кредитом. Умови договору щодо продовження строку користування кредитом є чіткими і зрозумілими та не допускають подвійного трактування. Відповідач під час підписання кредитного договору, ознайомившись зі змістом договору, будь-яких зауважень щодо його умов не висловлював, тобто в повній мірі погодився з умовами договору, викладеними в ньому. Отже, на підставі пункту 3.6. відбулася пролонгація договору та, як наслідок, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів. За таких обставин, нарахування відсотків в межах строку дії договору, в тому числі за продовжений строк користування кредитними коштами є правомірним та підтверджується належними доказами. При цьому суд враховує, що пунктом 2.2. Договору передбачено можливість продовження Лояльного періоду, протягом якого нараховується знижена процентна ставка, що є відмінним від продовження строку користування кредитом, передбаченого пунктами 3.6 -3.7 Договору, що є окремою та самостійною підставою для продовження строку кредитування та не залежить від факту вчинення позивачем дій, спрямованих на продовження Лояльного періоду. Будь-яких заперечень, доводів на спростування суми заборгованості відповідач не надав, як і не надав будь-якого контррозрахунку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення витрат на правову допомогу Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог зазначеної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правову допомогу ТОВ «КОШЕЛЬОК» підтверджуються наданими доказами у справі, а саме: договором про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025, додатком до договору про надання правової допомоги від 12.02.2025, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5506 від 29.05.2019. Згідно з деталізованого розрахунку судових витрат на правову допомогу вартість послуг становить 10 000,00 грн. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 у справі №340/4492/22 дійшов висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. У додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved