Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Представник позивача - адвокат Левченко Марія Миколаївна, яка дії в інтересах [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Кам`янського з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей . Відповідно позовної заяви, представник позивача просить щомісячно стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 08.10.2010 Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 582. На даний момент, згідно з рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 13.10.2025 у справі № 208/2357/25 шлюб між ними розірвано. Від сумісного шлюбу в них народилося троє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 996; син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 152 син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 42 Спільні діти сторін постійно проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. До цього часу позивач самостійно несе витрати на утримання дітей. Однак, діти дорослішають, що обумовлює збільшення потреб на їх утримання для забезпечення гармонійного розвитку. Систематичні витрати позивачки на утримання спільних дітей сторін включають в себе придбання взуття та одягу за віком та за сезоном, навчальної літератури, канцелярських виробів, засобів гігієни, продуктів для приготування їжі вдома, витрати на організацію дозвілля дітей, мінімально необхідних розваг для дітей відповідного віку, транспортні витрати, оплату гуртків та позашкільних занять, інші витрати (мобільний зв`язок, медична допомога за потребою тощо). Все вищеперераховане має велике значення та є необхідним для розвитку дітей. Відповідач же повністю ухиляється від свого обов`язку брати участь в утриманні своїх дітей, не допомагає матеріально. Хоча відповідач і приймає участь у вихованні дітей (інколи супроводжує на позашкільні заняття, спілкується), позивачці важко самостійно фінансово забезпечити задоволення потреб спільних дітей Сторін на належному рівні. При цьому, діти мають батька, який у відповідності до законодавства України також зобов`язаний брати участь в їх утриманні. Однак, батько дітей - [PERSON] , у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей відмовляється, також не допомагає в їх утриманні іншими способами (в натуральній формі): продуктами, одягом, гаджетами або приладдям для навчання. У зв`язку з постійним підвищенням цін на продукти, одяг та ліки, тих доходів, які отримує Позивач, не вистачає, щоб у повному обсязі задовольнити всі потреби дітей. Тому Позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2026 року цивільну справу № 208/15040/25 було розподілено судді Гречаній В.Г. Згідно із відповіддю № 2052051 від 26.11.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 28.11.2025 року відкрито провадження по справі № 208/15040/25 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В матеріалах справи міститься заява представаника позивача - адвоката Левченко Марії Миколаївни, яка діє в інтересах [PERSON] про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за адресою його реєстрації, що в розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи. В судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Сторони по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 08.10.2010 Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 582. Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 13.10.2025 у справі № 208/2357/25 шлюб між ними розірвано. Від сумісного шлюбу в них народилося троє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 996; син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 152 син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 42. Діти перебувають на повному утриманні матері. Батько дітей - [PERSON] , у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей відмовляється, також не допомагає в їх утриманні іншими способами (в натуральній формі): продуктами, одягом, гаджетами або приладдям для навчання. У зв`язку з постійним підвищенням цін на продукти, одяг та ліки, тих доходів, які отримує Позивач, не вистачає, щоб у повному обсязі задовольнити всі потреби дітей, що й стало причиною звернення до суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі напридбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифікованоЗаконом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно з ч. 1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи вимоги ст.191СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 28 листопада 2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення аліментів на утримання дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/2 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved