Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 11.08.2018 року та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 13.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Гос В.В. надали суду письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні, просили залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] », судовий збір з відповідача не стягувати та слухати справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву або заяв про відкладення розгляду справи до суду не подав. Відповідно до частини 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на наявні у справі матеріали та позицію сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін. Згідно з частиною 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб, Серії [NUMBER] , виданого 11.08.2018 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.08.2018 року, який зареєстрований Новогродівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 50. Від сумісного шлюбу спільних дітей сторони не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейні стосунки з відповідачем фактично розірвані. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Подружжя не проживає однією сім`єю, не веде спільного побуту та не має спільного бюджету. Намір розірвати шлюб є остаточним, примирення та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню позивача. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з частиною 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також позивач заявила вимогу про залишення їй шлюбного прізвища. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зі змісту позовної заяви та поданих клопотань вбачається, що позивач бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити цю вимогу. Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 ст. 12 ЦПК України). Суд встановив обставини справи на підставі належних та достатніх доказів (ст. 76, 80, 81 ЦПК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звернулася до суду із заявою, в якій просила не стягувати з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору, суд залишає ці витрати за позивачем.

Outcome: approved