Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований у Оболонському районному в місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 червня 2020 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . На разі, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. Сімейні стосунки між сторонами погіршилися, як наслідок, подружжя припинило вести спільний побут, господарство та шлюбні стосунки, в цілому, не підтримують, а тому подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 грудня 2025 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою від 05 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 22 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, однак представник подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, однак, подала до суду відзив на позовну заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить провести розгляд справи за її відсутності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заяву відповідача про визнання позову, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 червня 2020 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №514, що підтверджується витягом з Єдиного державного вебпорталу електронних послуг "Дія" щодо актового запису про шлюб № 514 від 29 червня 2025 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Єдиного державного вебпорталу електронних послуг "Дія" щодо актового запису про народження № 2388 від 29 червня 2025 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказав, що на разі, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. Сімейні стосунки між сторонами погіршилися, як наслідок, подружжя припинило вести спільний побут, господарство та шлюбні стосунки, в цілому, не підтримують, а тому подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 ст.141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи викладене, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн за подання до суду позовної заяви.

Outcome: approved