Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач АТ «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». 19.09.2021 [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернувся до АТ «АЛЬФА-БАНК» з пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК». Банк прийняв пропозицію відповідача. Таким чином, 19.09.2021 між банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК», з наступними основними умовами: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту «Cameleon»; мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредиту) 200000,00 грн.; сума встановленої кредитної лінії 27900,00 грн; процентна ставка 0,01 % для торгових операцій та/або 37 % для операцій зняття готівки; тип процентної ставки фіксована; тип картки VISA Platinum; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 10 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Для ідентифікації в обліковій системі Банку угоді було присвоєно № 631810806. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 56208,11 грн., яка складається з наступного: 31115,33 грн. прострочене тіло кредиту, 25092,78 грн. відсотки за користування кредитом. Просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість в сумі 56208,11 грн., яка складається з наступного: 31115,33 грн. прострочене тіло кредиту, 25092,78 грн. відсотки за користування кредитом, а також судові витрати: 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 5012,34 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача Дворська А.Р. у судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористався. У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2021 [PERSON] за допомогою інтернет-сервісу «My Alfa-bank» підписано оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631810806, відповідно до якої останній запропонував АТ «АЛЬФА-БАНК» укласти з ним угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК». Оферта містить умови споживчого кредиту: ліміт кредитної лінії 200000 грн.; сума встановленої кредитної лінії лінії 27900,00 грн.; процентна ставка 0,01% для торгових операцій та 37% для операцій знаття готівки; тип процентної ставки- фіксована. Згідно з умовами кредитного договору №631810806 від 19.09.2021 [PERSON] отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, проте допустив неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором. 12.08.2022 АТ «АЛЬФА-БАНК» змінило найменування на АТ «СЕНС БАНК». Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АЛЬФА-БАНК» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «АЛЬФА-БАНК» в електронній формі. Згідно з розрахунком заборгованості загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №631810806 від 19.09.2021 станом на 30.06.2025 становить 56208,11 грн., яка складається з наступного:31115,33 грн. прострочене тіло кредиту, 25092,78 грн. відсотки за користування кредитом. Доказів погашення відповідачем заборгованості суду не надано. Суд вважає доведеним та документально підтвердженим факт утворення відповідачем по справі заборгованості у розмірі 56208,11 грн. в результаті не виконання умов кредитного договору, яка підлягає стягненню на користь позивача. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений при зверненні до суду у розмірі 2422,40 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5012,34 грн. суд дійшов наступного висновку. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Дворською Альоною Русланівною (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №11645/10 від 29.07.2024). Підставами для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Дворською А.Р. є Договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025 відповідно до якого за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн.; за отримання рішення суду 225,00 грн.; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 %. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (§ 268). Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У рішенні від 28.11.2002 ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved