Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У квітні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №200139528 від 16.04.2018 року, кредитним договором № 200341247 від 26.04.2021 року та № 300017943 від 24.01.2022 року у загальному розмірі 382 961 грн. 01 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.04.2018 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] був укладений договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Заяви-оферти №200139528, відповідно до умов якого Позичальник просить випустити на його ім`я платіжну картку, найменування якої вказане в Інформаційному блоці та відкрити поточний рахунок. Також 26.04.2021 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] був укладений договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №200341247 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого відповідачу був відкритий поточний рахунок та надано кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Крім того, 24.01.2022 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] був укладений договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №300017943 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого відповідачу був відкритий поточний рахунок та надано кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Як зазначив позивач, Банк свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитних договорів. 25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір №CL1N426202/1 про відступлення права вимоги. Відповідно до договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до відповідача за кредитним договором №200139528 від 16.04.2018 року, за кредитним договором № 200341247 від 26.04.2021 року, за кредитним договором № 300017943 від 24.01.2022 року. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором №200139528 від 16.04.2018 року становить 158 588,11 гри., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 96 226,01 грн.; заборгованість за відсотками - 22 138,16 гри.; заборгованість за комісією - 40 223,94 грн. Заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором № 200341247 від 26.04.2021 року становить 122 058,47 гри., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 57 131,59 грн.; заборгованість за відсотками - 11,48 грн. заборгованість за комісією - 64 915,40 грн. Заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором № 300017943 від 24.01.2022 року становить 102 314,43 гри., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 72 732,23 грн.; заборгованість за відсотками - 6,68 грн.; заборгованість за комісією - 29 575,52 грн. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитними договорами у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у судовому порядку. На підставі викладеного позивач просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі, стягнувши із відповідача на користь позивача 382 961,01 грн. та вирішити питання судових витрат. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі. 11 червня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником - адвокатом Штепою Р.П., у якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», посилаючись на недоведеність та необґрунтованість заявлених позовних вимог. У відзиві зазначено, що матеріали справи не містять доказів переказу відповідачу грошових коштів первісним кредитором, зокрема вказано на відсутність у Банка одноосібного права збільшувати кредитний ліміт, який було встановлено у Заяві (оферті). Зазначено також, що позивач не надав суду діючі тарифи Банку (процентна ставка та щомісячна комісія) на момент подачі розпорядження відповідача щодо зарахування кредитних коштів. Наголосив на відсутності доказів надання послуг з комісії, які повинні бути складовою кредитного договору. При цьому, вказав, що розрахунок заборгованості сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, а також укладення кредитного договору. Зазначив, що позивач не надав до суду жодного належного доказу, яким би підтвердив викладені обставини. Оскільки комісія, яка нараховується щомісячно на загальну суму кредиту по кредитним договорам, встановлена без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, тому відповідач вважає, що такі умови є незаконними. Вартість кредитів збільшена на вказані суми, що збільшує витрати позичальника за даними кредитами. Представником наголошено також на тому, що положення кредитних договорів № 200139528 від 16.04.2018 року, № 200341247 від 26.04.2021 року та № 300017943 від 24.01.2022 року (паспортів споживчого кредиту до них), якими передбачено щомісячна плата за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «SMS-сервіс» - (17 грн. № 200139528 від 16.04.2018 року та 50 грн. по кредитним договорам №200341247 від 26.04.2021 року та № 300017943 від 24.01.2022 року) суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому вважають таке положення нікчемним. Зважаючи на викладені обставини представник відповідача - адвокат Штепа Р.П. просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»: електронну заявку (розпорядження) [PERSON] , що мала бути надіслана останнім за допомогою систем ДБО до АТ «БАНК ФОРВАРД» щодо розміру бажаного кредиту та строку його надання згідно кредитного договору № 200139528 від 16.04.2018 року; документи на підтвердження розмірів діючих тарифів АТ «БАНК ФОРВАРД» щодо процентної ставки та щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування на час відправлення заяви (розпорядження) [PERSON] , що мала бути надіслана останнім за допомогою систем ДБО до АТ «БАНК ФОРВАРД» згідно кредитного договору № 200139528 від 16.04.2018 року; докази зарахування кредитних коштів в розмірі 74 000,00 грн. (чи то в будь-якому іншому розмірі) на рахунок одержувача ( [PERSON] ) [NUMBER] по кредитному договору № 200341247 від 26.04.2021 року; докази зарахування кредитних коштів в розмірі 74 416,00 грн. (чи то в будь-якому іншому розмірі) на рахунок одержувача ( [PERSON] ) [NUMBER] по кредитному договору № 300017943 від 24.01.2022 року. 24 жовтня 2025 року, на виконання вимог ухвали суду від 15 вересня 2025 року, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» надало суду витребувані документи, а саме: оригінал заяви (Оферти) [PERSON] відповідно до кредитного договору №200139528 від 16.04.2018 року; інформацію по тарифах, які діяли на час укладення договору; оригінал розрахунку заборгованості та виписки по рахунку по кредитним договорам №200341247 від 26.04.2921 року та №300017943 від 24.01.2022 року. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник відповідача під час судового слухання щодо задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, наголошуючи на їх недоведеності та необґрунтованості. Позивач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Зважаючи на викладене, суд визнав за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, що не з`явились. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено,16.04.2018 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] було укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Заяви (Оферти) №200139528. Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 цього договору позичальник [PERSON] просив випустити на його ім`я платіжну картку, найменування якої вказане в Інформаційному блоці та відкрити поточний рахунок. Згідно з Договором Оферти, а саме Розділом З «Я, що нижче підписався (надалі - Клієнт), дані якого зазначені в Опитувальнику-анкеті, пропоную (роблю оферту) Банку укласти зі мною договір (надалі - Кредитний договір) на умовах, викладених в Розділі 3 цієї Заяви, та згідно істотних умов кредитного договору, уточнених в електронній заявці (надалі - Розпорядження), надісланій мною за допомогою Систем ДБО, Умовах надання та обслуговування кредитів ПАТ «БАНК ФОРВАРД», зазначених в ІБ (надалі - Умови) та Умов дистанційного обміну інформацією між Клієнтом та ПАТ «БАНК ФОРВАРД» щодо отримання Кредиту (Додаток до Умов дистанційного банківського обслуговування Банку) (Умови дистанційного обміну інформацією).» «Зарахувати кредитні кошти на Рахунок в сумі, зазначеній в Розпорядженні. Розмір бажаного кредиту буде зазначений в надісланому мною Розпорядженні, який не може бути меншим 1 000,00 грн. та не більше 19 999,00 грн. з процентною ставкою та з щомісячною комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі, визначеному діючими тарифами банку на дату відправлення мого Розпорядження, на строк від 6 до 36 міс.»(п. 3.2. Заяви (оферти)). Відповідно до додатку №4 до Наказу №7 від 15.01.2018 року «Тарифы по продукту», [PERSON] видано кредитну карту «Выручалка NоName»_new (DS), тарифний план «ТП«Выручалка NоName»/24 (DS)». Карта Master Card Debit NoName. Строк дії картки - 5 років. Валюта - українська гривня. Розмір процентів - 0,001% протягом пільгового періоду, 24% після закінчення пільгового періоду і по операціях, на які пільговий період не розповсюджується. Комісія за здійснення конверсійних операцій 1,5%. Згідно з паспортом споживчого кредиту продукт Кредитна карта «Выручалка NоName»_new (DS) (укр.) тип процентної ставки фіксована, 24% річних, плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,25%, реальна процентна ставка відсотків річних 81,75%. Також позивачем надано заяву [PERSON] про відкриття поточного рахунку від 16.08.2018 року. Вказані документи підписані особисто [PERSON] . Про отримання картки № [NUMBER] «Выручалка NоName»_new (DS), термін дії 31.07.2022 року, [PERSON] 16.08.2018 року підписано розписку про отримання картки/конверта із ПІН - кодом. Відповідно до виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості за договором кредиту № 200139528 від 16.04.2018 року, [PERSON] користувався кредитними коштами, сплачував відсотки за користування кредитними коштами у період з 16.04.2018 року по 16.02.2022 року. Потім одноразово здійснено платіж 16.09.2022 року на суму 3 634,70 грн., які було зараховано банком у рахунок сплати відсотків. Таким чином, вказані дії [PERSON] свідчать про узгодження та прийняття ним істотних умов укладеного між ним та АТ «Банк Форвард» 16.04.2018 року кредитного договору, які виконувалися ним у період з 16.04.2018 року по 16.02.2022 року. Проте, у подальшому [PERSON] кредитні кошти не повернув, однак продовжував користуватися ними, не сплачуючи проценти за користування ними. Як вбачається із наданого розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №200139528 від 16.04.2018 року складає 158 588,11 грн., з яких 96 226,01 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22 138,16 грн. - заборгованість за відсотками; 40 223,94 грн. - заборгованість за комісією. Відповідач [PERSON] не заперечує факт укладення між ним та АТ «Банк Форвард» кредитного договору №200139528 від 16.04.2018 року, проте вказує на те, що ним не надавалася згода на збільшення кредитного ліміту. При цьому, [PERSON] не вказує, чому він користувався збільшеним кредитним лімітом та виконував умови укладеного між первісним кредитором та ним договору у період з 16.04.2018 року по 16.02.2022 року. Також судом встановлено, що 26.04.2021 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] був укладений договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №200341247 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД». Анкета-заява містить інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону. У Анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити рахунок № [NUMBER] у гривні, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором, активувати послугу «SMS-сервіс», надати кредит за продуктом: КОКО-КЕШ «THE BEST», строк кредиту: 1 462 днів, з 26.04.2021 року по 26.04.2025 року, у сумі 74 000,00 грн., надати кредит на умовах: ставки по кредиту (на строкову частину основного боргу) -0,01% річних, ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу) - 0,00001% річних, щомісячна комісія без ПДВ - 2 212 грн. 00 коп., плата за пропущення платежів: першого пропуску - 350 грн., другого (підряд) пропуску - 350 грн., третього (підряд) пропуску - 400 грн., четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) - 400 грн. Копія паспорта споживчого кредиту містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію. Також позивачем до позовної заяви додано копію графіка платежів за продуктом «КОКО-КЕШ», відповідно до якого сума кредиту становить 74 000 грн. 00 коп., послуги страховика - 4 000,00 грн.; опитувальник клієнта-фізичної особи; заяву-приєднання (акцепт) №APMS01200341247 від 26.04.2021 року до оферти щодо укладення договору добровільного страхування життя. Згідно з п. 3.1.7 Договору, позичальник просить в безготівковому порядку переказати з рахунку на відкритий в Банку на його ім`я банківський рахунок [NUMBER] , суму грошових коштів у розмірі суми кредиту 74 000,00 грн., зменшеної на суми, зазначені в його дорученнях після п. 1.4 цієї заяви та в інших розрахункових документах, що оформлений разом з поданням цієї заяви та містить його доручення на переказ грошових коштів на вказаний ним рахунок. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №200341247 від 26.04.2021 року, заборгованість [PERSON] перед АТ «БАНК ФОРВАРД» станом на 24.07.2024 складає 122 058,47 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 57 131,59 грн.; за відсотками - 11,48 грн.; за комісіями - 64 915,4 грн. Згідно з випискою по особовому рахунку угоди №200341247 від 26.04.2021 року на рахунок відповідача зараховані кошти на виконання умов договору. Вказані кошти використовувалися позичальником, частково сплачувалась заборгованість. Крім того, судом встановлено, що 24.01.2022 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] був укладений договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №300017943 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД». Анкета-заява містить інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону. У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити рахунок № [NUMBER] у гривні, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором, активувати послугу «SMS-сервіс», надати кредит за продуктом: КОКО-КЕШ «THE BEST», строк кредиту: 1 462 дні, з 24.10.2022 по 24.01.2026 року, у сумі 74 416,00 грн., надати кредит на умовах: ставки по кредиту (на строкову частину основного боргу) - 0,01% річних, ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу) - 0,00001% річних, щомісячна комісія без ПДВ - 2 212 грн. 00 коп., плата за пропущення платежів: першого пропуску - 350 грн., другого (підряд) пропуску - 350 грн., третього (підряд) пропуску - 400 грн., четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) - 400 грн. Копія паспорта споживчого кредиту містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію. Також позивачем до позовної заяви додано копію графіка платежів за продуктом «КОКО-КЕШ» відповідно до якого сума кредиту становить 74 416 грн. 00 коп., послуги страховика - 10 416,00 грн.; опитувальник клієнта-фізичної особи; заяву-приєднання (акцепт) №ALDSG300017943 від 24.01.2022 року до оферти щодо укладення договору добровільного страхування життя. Згідно з п. 3.1.7, п. 3.1.8 Договору, позичальник просить в безготівковому порядку переказати з рахунку на відкритий в Банку на його ім`я банківський рахунок [NUMBER] , суму грошових коштів у розмірі суми кредиту 74 416,00 грн., зменшеної на суми, зазначені в його дорученнях після п. 1.4 цієї заяви, та в інших розрахункових документах, що оформлений разом з поданням цієї заяви та містить його доручення на переказ грошових коштів на вказаний ним рахунок. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №200341247 від 26.04.2021 року, заборгованість [PERSON] перед АТ «БАНК ФОРВАРД» станом на 24.07.2024 складає - 102 314,43 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 72 732,23 грн.; за відсотками - 6,68 грн.; за комісіями - 29 575,52 грн. Згідно з випискою по особовому рахунку угоди №200341247 від 26.04.2021 року, на рахунок відповідача зараховані кошти на виконання умов договору. Вказані кошти використовувалися позичальником, частково сплачувалася заборгованість. У такий спосіб, позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами виникнення між первісним кредитором АТ «БАНК ФОРВАРД» та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених у кредитних договорах №200139528 від 16.04.2018 року, № 200341247 від 26.04.2021 року та № 300017943 від 24.01.2022 року. Відповідно до умов вказаних кредитних договорів АТ «Банк Форвард» мав право відступити повністю або частково свої права вимоги за договором третій особі без згоди споживача. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору). 07 березня 2023 року Національний банк України ухвалив рішення №90-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» із 08 березня 2023 року. 25.07.2024 року між АТ «БАНК ФОРВАРД», від імені якого діє виконуючий обов`язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД», та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» був укладений договір про відступлення прав вимоги GL1N№426202/1, згідно з умовами якого ТОВ «БАНК ФОРВАРД» відступив ТОВ «ФК «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» права грошової вимоги, в тому числі за кредитними договорам №200139528 від 16.04.2018 року на загальну суму 158 588,11 грн., № 200341247 від 26.04.2021 року на загальну суму 122 058,47 грн. та № 300017943 від 24.01.2022 року на загальну суму 102 314,43 грн. Відповідно до витягів з реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за таким договором, станом на 25.07.2024 року, [PERSON] має заборгованість: - за договором №200139528 від 16.04.2018 року на загальну суму 158 588,11 грн., з яких: 96 226,01 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 22 138,16 грн. - відсотки за користування кредитом та 40 223,94 грн. - заборгованість за комісією; - за договором № 200341247 від 26.04.2021 року на загальну суму 122 058,47 грн., з яких: 57 131,59 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 11,48 грн. - відсотки за користування кредитом; 64 915,40 грн. - заборгованість за комісією; - за договором № 300017943 від 24.01.2022 року на загальну суму 102 314,43грн., з яких: 72 732,23 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6,68 грн. - відсотки за користування кредитом; 29 575,52 грн. - заборгованість за комісією Відповідно до платіжної інструкції №4170 від 23.07.2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало кошти у розмірі 70 122 419 грн. 74 коп. на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» за відступлення права вимоги. Зважаючи на викладене, судом встановлено, що право вимоги за кредитними договорами№200139528 від 16.04.2018 року, кредитним договором № 200341247 від 26.04.2021 року та № 300017943 від 24.01.2022 року, укладеним між АТ «ФОРВАРД» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами. Щодо позовних вимог в частині стягнення простроченої заборгованості за комісією за кредитними договорами№200139528 від 16.04.2018 року, кредитним договором №200341247 від 26.04.2021 року та № 300017943 від 24.01.2022 року, укладеним між АТ «ФОРВАРД» та [PERSON] , суд зазначає наступне.. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) висловлено правову позицію про те, що відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20 (провадження № 61-16470св20), та зазначає, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування». Умовами заяви (оферти) №200139528 від 16.04.2018 року передбачена щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування у розмірі, визначеними діючими тарифами Банку на дату відправлення розпорядження позичальника на строк від 6 до 36 місяців. Відповідно до Тарифів по продукту, з якими був ознайомлений позичальник, комісія за здійснення конверсійних операцій складає 1,5 %. Відповідно до п. 3.1.3. Анкети-заяви № 200341247 від 26.04.2021 року, щомісячна комісія, без ПДВ, складає 2 212 грн. 60 коп. Відповідно до п. 3.1.3. Анкети-заяви № 300017943 від 24.01.2022 року, щомісячна комісія, без ПДВ, складає 2 225 грн. 04 коп. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, своєчасності сплати платежів. Позивачем не надано жодних доказів про те, що комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості включала в себе додаткові послуги, які надавалися поза межами інформування про стан кредитної заборгованості, яку споживач має право вимагати безоплатно один раз на місяць. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договорами належним чином не виконав, не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов договорів. Із розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 200139528 від 16.04.2018 року встановлено, що фактично на погашення заборгованості по комісії відповідачем сплачено: 9 234,11 грн. Із розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 200341247 від 26.04.2021 року встановлено, що фактично на погашення заборгованості по комісії відповідачем сплачено: 22 626,00 грн. Із розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 300017943 від 24.01.2022 року встановлено, що фактично на погашення заборгованості по комісії відповідачем сплачено: 0,00 грн. Так, оскільки банком без належних на те правових підстав була нарахована відповідачу комісія за кредитним договором № 200139528 від 16.04.2018 року на загальну суму 40 223,94 грн., з яких відповідачем сплачено 9 234,11 грн., які мали бути спрямовані на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту, то загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 200139528 від 16.04.2018 року становить 109 130,06 грн. із розрахунку: 96 226,01 грн. (заборгованість за кредитом) + 22 138,16 грн. (заборгованість по процентам) - 9 234,11 грн. (кошти, внесені відповідачем в рахунок сплати комісії) = 109 130,06 грн. Оскільки банком без належних на те правових підстав була нарахована відповідачу комісія за кредитним договором № 200341247 від 26.04.2021 року на загальну суму 64 915,40 грн., з яких відповідачем сплачено 22 626,00 грн., які мали бути спрямовані на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту, то загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 200341247 від 26.04.2021 року становить 34 517,07 грн. із розрахунку: 57 131,59 грн. (заборгованість за кредитом) + 11,48 грн. (заборгованість по процентам) - 22 626,00 грн. (кошти, внесені відповідачем в рахунок сплати комісії) = 34 517,07 грн. Оскільки банком без належних на те правових підстав була нарахована відповідачу комісія за кредитним договором № 300017943 від 24.01.2022 року на загальну суму 29 575,52 грн., з яких відповідачем сплачено 0,00 грн., то загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 300017943 від 24.01.2022 року становить 72 738,91 грн. із розрахунку: 72 732,23 грн. (заборгованість за кредитом) + 6,68 грн. (заборгованість по процентам) = 72 738,91 грн. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що фактично отримані відповідачем надані йому позивачем грошові кошти в добровільному порядку [PERSON] не повернуті, а також приймаючи до уваги приписи статті 530 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, є обґрунтованими: 1) за договором № 200139528 від 16.04.2018 року у сумі 109 130,06 грн.; 2) за договором № 200341247 від 26.04.2021 року у сумі 34 517,07 грн. та 3) за договором № 300017943 від 24.01.2022 року у сумі 72 738,91 грн. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 216 386,04 грн. Щодо судових витрат. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо судових витрат по сплаті судового збору. Позивач надає суду платіжну інструкцію №6906 від 11.04.2025 року, зі змісту якої вбачається, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» здійснило платіж у розмірі 4 595,54 грн. на сплату судового збору за подачу позовної заяви до Святошинського районного суду міста Києва до [PERSON] . Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2 596,63 грн. (216 386,04 грн. / 382 961,01 грн. * 4 595,54 грн.), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу. У поданому позові позивач просить стягнути із відповідача на свою корить судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивач долучив до матеріалів справи: копію договору про надання правничої (правової) допомоги №0103 від 01.03.2024 року про надання Адвокатським об`єднанням «Апологет» (Виконавець) правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Клієнт); детальні описи наданих послуг від 14 квітня 2025 року; витяги із замовлення №44 від 09 квітня 2025 року; рахунок на оплату №53 від 09 квітня 2025 року; Ордер надання правничої допомоги серії ВС №1266140 від 01.03.2024 року з якого встановлено, що правом представляти Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судах загальної юрисдикції наділений адвокат Усенко Михайло Ігорович; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2093, що видане на ім`я Усенко Михайло Ігорович . При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, суд враховує, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, із відповідача на користь позивача слід стягнути 11 865,71 грн. (216 386,04 грн. / 382 961,01 грн. * 21 000,00 грн.) витрат на професійну правничу допомогу, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial