Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивачем, [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та надвірними спорудами, в якому позивач просив: визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий одноквартирний будинок за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив про те, що він, [PERSON] у 2001 році збудував житловий одноквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] . Докази, які підтверджують, що будинок належать йому є: довідка від 25 листопада 2025 року № 19-09/64; відмітка в паспорті про місце проживання з 05 листопада 2001 року за адресою: [ADDRESS] ; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером: 7424780502:04:001:0001, знаходиться у приватній власності [PERSON] . Позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. Метою звернення до суду є визнання права власності за [PERSON] на житловий одноквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 22 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої просив цивільну справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача, Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Семенівський міський голова Новгород-Сіверського району Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без представника Семенівської міської ради протягом усіх судових засідань, у задоволенні позовних вимог міська рада не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне задовольнити позов повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач [PERSON] у 2001 році збудував житловий одноквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] . Доказами, які підтверджують, що будинок належать позивачу є: довідка від 25 листопада 2025 року № 19-09/64; відмітка в паспорті про місце проживання з 05 листопада 2001 року за адресою: [ADDRESS] ; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером: 7424780502:04:001:0001 знаходиться у приватній власності [PERSON] . Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Крім того згідно ч. 2 ст. 375 власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Отже, позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. Метою звернення до суду є визнання права власності за позивачем, [PERSON] , на житловий одноквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки будь-яких заперечень проти позову від відповідача не надійшло, а тому немає ніяких перешкод для визнання права власності на зазначений будинок за позивачем [PERSON] , суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи.

Outcome: approved