Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 2016 року перебувала у зареєстрованому з відповідачем шлюбі, який був розірваний 25.11.2021 року рішенням Сарненського районного суду Рівненської області. Сторони мають двох спільних дітей, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом [PERSON] в якому просить виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька з актового запису №174 про народження дитини [PERSON] , який був складений 29.05.2020 Сарненським районним відділом ДРАЦС ЗМУ МЮ (м.Львів). В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що з січня 2019 року відносини між сторонами цього спору як подружжям погіршились. Останні почали проживати окремо. Період зачаття дитини (орієнтовно травень 2019 року) припадає на час, коли [PERSON] вже проходив військову службу (квітень 2019 року). У вересні 2020 року [PERSON] зверталась в Сарненський районний суд Рівненської області з позовом про виключення даних про [PERSON] як батька дитини з актового запису про народження доньки (справа №572/2429/20). В позовній заяві [PERSON] сама стверджувала про те, що [PERSON] не є батьком її дитини [PERSON] , який в подальшому було залишено без розгляду за її заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, первісний позов підтримала, зустрічний позов визнала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, первісний позов визнав частково, зустрічний позов підтримав. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 25.11.2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 червня 2016 року Сарненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 111. Відповідно до свідоцтв про народження: серії [NUMBER] від 28.09.2016 року; серії [NUMBER] від 17.09.2020 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з копію довідки від 26.02.2021 року виданої військовою частиною [NUMBER] встановлено, що [PERSON] в період з 04.10.2019 року по 23.12.2019 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях. 03.04.2019 [PERSON] був зарахований як військовослужбовець до списків військової частини [NUMBER] , де проходив військову службу до 05.09.2019, що підтверджується копією довідки військової частини [NUMBER] від 14.07.2020 року. Згідно копії позовної заяви у вересні 2020 року [PERSON] зверталась в Сарненський районний суд Рівненської області з позовом про виключення даних про [PERSON] як батька дитини з актового запису про народження доньки (справа №572/2429/20). В якій зазначала про те, що [PERSON] не є батьком її дитини [PERSON] . 03.02.2021 [PERSON] подала заяву про залишення відповідного позову без розгляду. Відповідач надав копії квитанцій про переказ коштів на утримання сина протягом 2025 року. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов`язки батьків і дітей випливає, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення ним повноліття шляхом сплати аліментів на утримання у розмірі, визначеному судом. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує вимоги ч.1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя та дійшов висновку про доцільність стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду з зустрічним позовом, відповідач посилався на те, що дочка не його, і цю обставину визнала позивачка, зазначивши про це в заяві від 10.02.2026 року та в підготовчому судовому засіданні, а тому дана обставина відповідно до вимог частини першої статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Стаття 121 СК України визначає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу. Згідно з частинами першою та другою статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до частини першої статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (частини друга та третя статті 136 СК України). За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною та лише за умови доведення зазначеної обставини суд може ухвалити рішення про задоволення такого позову і виключити оспорені відомості з актового запису про народження дитини. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що зустрічний позов слід задовольнити, виключити відомості про [PERSON] , [INFO] як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , первісний позов слід задовольнити частко, стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. в дохід держави. На підставі ст. 122, 136, 180- 183 , 184 СК України ,

Outcome: partial