Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

08.12.2024 року позивачі: 1. [PERSON] , 2. [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , в інтересах яких діє представник адвокат Барановський Ігор Іванович, звернулися до суду з позовом до відповідачів: 1. [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в якому, з врахуванням уточненої позовної заяви від 18.12.2024 року, просять поділити майно співвласників будинку [ADDRESS] , який є об`єктом права спільної часткової власності, в натурі та визнати за позивачами (подружжям) [PERSON] та [PERSON] право власності на загальну площу даного будинку, що є пропорційною 2/5 його частки у праві спільної часткової власності; припинити право спільної часткової власності між позивачами [PERSON] та [PERSON] та відповідачами [PERSON] і [PERSON] , мотивуючи зокрема тим, що у позивачів виникла потреба поділити будинок в натурі з його іншими співвласниками у відповідності до ідеальних часток у правовстановлюючих документах, оскільки інші співвласники чинять самоправство у виді перепланувань, прибудов спільного будинку без згоди співвласників Соботюків та інших співвласників. У всіх співвласників фактичні площі їхніх трьох квартир могли змінюватися без зміни часток у праві спільної часткової власності. Згідно з інформаційною довідкою КП «Коростенське МБТІ» ЖОР від 20.11.2024 № 142 на момент приватизації (купівлі) квартир їхніми співвласниками загальна площа: квартири [ADDRESS] , що складає 2/5 частини будинку, становить 56,8 м.кв.; квартири [ADDRESS] , що складає 3/10 частини будинку, становить 47,6 м.кв.; кватири № 1, що становить 3/10 частини будинку, становить 49,52 м.кв. Таким чином, загальна площа триквартирного спірного будинку становить 153,92 м.кв. Пропорційно ідеальним часткам, визначеним у правовстановлюючих документах, загальна площа квартири [ADDRESS] мала становити 61,568 м.кв., а інших квартир по 46,176 м.кв. Таким чином, житло подружжя [PERSON] лише за попередніми даними вже несправедливо зменшене на 4 м.кв. І це лише дані технічних замірів площ на момент приватизації (купівлі) квартир їхніми співвласниками у спірному будинку, виходячи з технічної документації, яка не є правовстановлюючою. Такі дані, на думку позивачів, мають бути перевірені. У дійсності загальні площі квартир [ADDRESS] спірного будинку ще більше не відповідають пропорційності у бік їх завищення (незаконного зайняття) у співвідношенні до загальної площі квартири [ADDRESS] . З приводу загальної площі спірного будинку та варіантів поділу в натурі з визнанням права власності за позивачами пропорційно часткам у праві спільної часткової власності буде заявлено судову будівельно-технічну експертизу. Ухвалою суду від 09.04.2025 року залучено до участі у справі як правонаступників відповідача 2 [PERSON] , яка померла [INFO] , - її спадкоємців [PERSON] та [PERSON] ; замінено відповідача 2 [PERSON] на її правонаступників [PERSON] та [PERSON] . Відповідач 2 [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала, проти позовних вимог заперечила, просила у позові відмовити повністю. Відповідач 1 [PERSON] , відповідач 3 [PERSON] відзиву на позовну заяву не подали. Ухвалою суду від 02.12.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2025 року. Відповідачі 1, 3 в судове засідання не прибули, причин неявки не повідомили. Неявка учасників процесу не перешкоджає судовому розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, просив його задоволити. В судовому засіданні відповідач 2 та її представник позов не визнали, проти позову заперечили, просили у його задоволенні відмовити. Протокольною ухвалою суду від 17.12.2025 року в судовому засіданні оголошувалася перерва до 03.03.2026 року. Розглянувши вимоги та доводи сторін, викладені у заявах по суті спору, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно з довідками від 12.08.2020 року Комунального підприємства „Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради № 208 та від 20.11.2024 року № 142, спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , 1945 року побудови, є дерев`яним обкладеним цеглою, має загальну площу 156,4 кв.м. та житлову площу 109,3 кв.м. Згідно з даними реєстрово-кадастрової книги № 17, р.№ 1848, станом на 29.12.2012 року цей житловий будинок є триквартирним і зареєстрований за: - квартира [ADDRESS] , що складає 2/5 частини будинку, за [PERSON] та [PERSON] , згідно з свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на житло від 12.12.2006 року, виданого згідно з розпорядженням № 326 від 23.11.206 року, загальна площа квартири становить 56,8 м.кв.; - квартира [ADDRESS] , що складає 3/10 частин житлового будинку, за [PERSON] згідно з свідоцтвом № 5881 про право власності на житло від 27.05.2008 року, виданого згідно з розпорядження № 155 від 22.05.2008 року, загальна площа квартири становить 47,6 м.кв.; - квартира [ADDRESS] , що складає 3/10 частин житлового будинку, за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу 10.07.2014 року, р.№ 1371, проте державна реєстрація даного договору Комунальним підприємством „Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради не проводилася; за архівними даними КП „Коростенське МБТІ ЖОР власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.12.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Овруцької ДНК, р.№ 2-2228; квартира [ADDRESS] , що становить 3/10 частин згаданого житлового будинку, має загальну площу 49,52 м.кв., житлову 39,4 м.кв. Первинна технічна інвентаризація будинку проводилася 28.09.1959 року, з того часу і до проведення останньої технічної інвентаризації 15.05.2018 року кількість квартир у ньому залишилася незмінною, тобто квартири [ADDRESS] не існувало. Під час проведення інвентаризації 04.12.2014 року встановлено, що [PERSON] самовільно побудовано прибудову літ. „аб розміром 3,28х2,55 м. і БТІ не володіє інформацією щодо узаконення даної прибудови. Проте як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.08.2024 року, 10.07.2014 року приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Кушнерчук Ольгою Миколаївною, на підставі договору купівлі-продажу квартири, що складає частину житлового будинку, за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на 3/10 частин житлового будинку, що становить квартиру [ADDRESS] ; загальна площа будинку становить 153,1 кв.м., житлова площа 111,5 кв.м. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.11.2024 року, право приватної власності на квартиру, що становить 3/10 частин житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 05.01.2007 року на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , 12.12.2006, відділ приватизації міської ради м.Овруч, розпорядження від 23.11.2006р. за № 326, за [PERSON] , в 1/5 частці, та [PERSON] , в 1/5 частці, а також зареєстровано 04.02.2008 року на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , 27.05.2008, відділ приватизації міської ради м.Овруч, розпорядження від 21.05.2008р. за № 155, за [PERSON] . Як вбачається з матеріалів позову, рішенням виконавчого комітету Овруцької міської ради народних депутатів Житомирської області Української РСР від 03.11.2077 року № 324 „Про обмін комунальними квартирами між гр. [PERSON] та [PERSON] , розглянувши заяву про обмін жилої площі між громадянами [PERSON] та [PERSON] , вирішено дозволити обмін комунальними квартирами між гр. [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , двокімнатна квартира, жила площа 30,22 кв.м., склад сім`ї 3 чол. та гр. [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , двохкімнатна квартира, житлова площа 26 кв.м., склад сім`ї 3 чол. На підставі рішення виконкому Овруцької міської ради від 03.11.2077 року № 324, [PERSON] , сім`я якої складалася з двох чоловік: дочки [PERSON] та [PERSON] , 15.11.1977 року виконкомом Овруцької міської ради видано ордер № 148 (обмінний) на право зайняття 2-х кімнат загальною площею 30,22 кв.м. в квартирі [ADDRESS] . Як вбачається з довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 17.10.2017 року № 1108, частина житлового будинку у 1978 році адреса: „ [ADDRESS] була змінена на адресу: „ [ADDRESS] , відповідно [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Судом з`ясовано, що відповідач [PERSON] , [INFO] , [INFO] померла, що стверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 29.01.2025 року. Після померлої відповідачки [PERSON] спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, яких ухвалою суду від 09.04.2025 року залучено до участі у справі як правонаступників відповідачки [PERSON] ; замінено відповідача [PERSON] на її правонаступників [PERSON] та [PERSON] . Водночас, як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.12.2006 року № 5326, виданого Відділом приватизації Овруцької міської ради 12.12.2006 року на підставі розпорядження від 23.11.2006 року № 326, [PERSON] , 1953 року народження, та [PERSON] , 1951 року народження, належить квартира (2/5 будинку), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею квартири 56,8 кв.м. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13144237, виданого КП „Коростнське МБТІ ЖОР 05.01.2007 року, за [PERSON] та [PERSON] 05.01.2007 року зареєстровано право приватної власності на квартиру, що становить 2/5 частин одноповерхового житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , тобто 1/5 частці кожному. Як вбачається з розпорядження Овруцького міського голови від 19.02.2016 року № 32 „Про перейменування вулиць в м.Овруч, вулиця Шевченка перейменована на вулицю Українська. Відтак, сторони є власниками трьох квартир житлового будинку [ADDRESS] . Зокрема згідно з наявними у матеріалах справи копіями правовстановлюючих документів, позивачам на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що становить 2/5 частин одноповерхового житлового будинку, загальною площею 56,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , тобто 1/5 частці кожному, яку вони набули в порядку приватизації державного житлового фонду безкоштовно відповідно до нормативів житлової площі згідно законодавства про приватизацію. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] , частка 2/5, складається з коридору 2-1 площею 4,5 м.кв., кухні 2-2 площею 4,6 м.кв., сан кімнати 2-3 площею 3,3 м.кв., кімнати 2-4 площею 23,5 м.кв., кімнати 2-5 площею 9,8 м.кв., кімнати 2-6 площею 8,4 м.кв., кладовки 2-7 площею 2,7 м.кв. Як зазначено у висновку про розподіл часток в натурі житлового будинку по [ADDRESS] , складеного 11.10.2024 року ФОП [PERSON] за № 2, належні [PERSON] та [PERSON] 2/5 частин житлового будинку складаються з коридору 2-1 площею 4,5 м.кв., кухні 2-2 площею 4,6 м.кв., сан кімнати 2-3 площею 3,3 м.кв., кімнати 2-4 площею 23,8 м.кв., кімнати 2-5 площею 9,6 м.кв., кімнати 2-6 площею 8,3 м.кв., кладовки 2-7 площею 2,7 м.кв., сараю „Г, прибудови до „Г, „Д, сарай „З, сарай „К, огорожа „№, за технічними показниками 2/5 частини об`єкта є відокремлені, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі. Тобто дані відомості по площах кімнат 2-4, 2-5, 2-6 у технічному паспорті на житловий будинок та у висновку про розподіл часток в натурі не співпадають. Хоча з вказаного в сукупності слідує, що по факту позивачі користуються квартирою площею 56,8 кв.м., що відповідає їх правовстановлюючим документам на право приватної власності на квартиру, що становить 2/5 частин житлового будинку. Водночас сарай „Г, прибудова до „Г, „Д, сарай „З, сарай „К, огорожа „№ не є складовими квартири, що становить 2/5 частин житлового будинку, загальною площею 56,8 кв.м., і на них правовстановлюючі документи відсутні (технічний паспорт житлового будинку не є правовстановлюючим документом). У відповідності до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Предметом спору у даній справі є: поділ між співвласниками в натурі житлового будинку [ADDRESS] , який є об`єктом права спільної часткової власності, визнання за позивачами права власності на загальну площу даного будинку, що є пропорційною 2/5 його частки у праві спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності між позивачами та відповідачами. У відповідності до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно з ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ЦК України встановлено порядок виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, а статтею 367 ЦК України порядок поділу майна, що є у спільній частковій власності Так, згідно з ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. (ч.1) Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу неподільна річ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. (ч.2) У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. (ч.3) Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. (ч.4). У відповідності до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. (ч.1) У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. (ч.2) Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. (ч.3) В обох випадках - виділ частки із майна чи поділ майна - законом передбачено укладення договору в письмовій формі, який підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зокрема відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору; пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, який складається із трьох квартир. Однак згідно з правовстановлюючими документами позивачам належить на праві власності саме квартира загальною площею 56,8 кв.м., що складає 2/5 частин будинку. Відповідачі є власниками інших двох квартир, що складають 6/10 частин житлового будинку, тобто по 3/10 частин кожна. У позові позивачі просять поділити в натурі майно співвласників будинку [ADDRESS] , який є об`єктом права спільної часткової власності, та визнати за позивачами (подружжям) право власності на загальну площу даного будинку, що є пропорційною 2/5 його частки у праві спільної часткової власності; припинити право спільної часткової власності між позивачами та відповідачами. Проте правові підстави здійснювати перегляд та перерозподіл площ всіх трьох квартир будинку всупереч правовстановлюючим документам - відсутні. Обраний позивачами спосіб захисту права (поділ) не відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, так як поняття «виділ» і «поділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Оскільки спірне майно житловий будинок належить на праві спільної часткової власності декільком співвласникам у виді конкретних квартир конкретної площі, поділ цього майна для двох позивачів і трьох відповідачів є неможливим. Така правова позиція узгоджується з висновком Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеному у постанові від 28.07.2021 року у справі № 310/7011/17. Водночас позивачами не надано суду доказів того, що вони звертався до відповідачів з пропозицією укласти договір про виділ майна та нотаріально його посвідчити, а відповідачі відмовилися укласти такий договір. Крім того, наданий позивачами висновок про розподіл часток в натурі, складений 11.10.2024 року ФОП [PERSON] за № 2, не може бути покладений в основу рішення щодо поділу майна, оскільки він стосується виділу частки із майна, складений без обстеження інших частин будинку, та включає в себе споруди (прибудову, сараї, огорожу), які не є складовими квартири позивачів і на які в останніх відсутні правовстановлюючі документи. А тому правові підстави поділити в натурі майно співвласників житлового будинку, який є об`єктом права спільної часткової власності, та визнати за позивачами право власності на загальну площу даного будинку, що є пропорційною 2/5 його частки у праві спільної часткової власності, припинити право спільної часткової власності між сторонами, в суду відсутні. Вказане в сукупності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому

Outcome: dismissed