Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

09.09.2025 року позивачка, від імені та в інтересах якої діє адвокатка Петльована Наталія Сергіївна, звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що вони з відповідачем є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що наразі вона не працює, не має доходу, в той час як Відповідач є працездатною особою. Як відомо Позивачці, він наразі проходить військову службу, має статус учасника бойових дій. Спільне проживання з відповідачем припинено, при цьому відповідач приймає недостатню участь в утриманні доньки, тому у позивачки виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання у розмірі 1/6 заробітку (доходу) боржника, починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, а тому змушена звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Стаття 80 СК України передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідач добровільно не надає їй ніякої матеріальної допомоги, а позивачка не може працювати, так як доглядає за дитиною. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З урахуванням обставин справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно положень частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Петльованою Н.С. укладено договір про надання правової допомоги № 2025/26 від 27.08.2025 року, на підставі якого адвокатом позивачу надані послуги на загальну суму 8 200 гривень, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг, рахунком та квитанцією про оплату. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги позивачки підлягають повному задоволенню, суд приходить до висновку про необхідність повного стягнення судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу з відповідача в розмірі 8 200,00 гривень. Також на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн., враховуючи звільнення від сплати судового збору позивачки за розгляд позовних вимог про стягнення аліментів.

Outcome: approved