Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі ТОВ «Споживчий центр») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 42360 грн, що складається з 12000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21960 грн - заборгованість за процентами, 2400 грн комісії, 6000 грн неустойки, за кредитним договором (оферти) № 27.06.2025-100002572, укладеним 27 червня 2025 року, а також судового збору в розмірі 2662,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 червня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 27.06.2025 -100002572, шляхом підписання позичальником електронним цифровим підписом пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки на отримання кредиту, підтверджено укладання кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 12000 грн, що підтверджується договором про переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 04 січня 2024 року. ТОВ «Споживчий центр» 27 червня 2025 року перерахувало відповідачу кошти в сумі 12000 грн, що підтверджується листом про видачу коштів ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» від 13 січня 2026 року. Строк, на який видається кредит 183 днів. Дата повернення кредиту 26 грудня 2025 року. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка у розмірі 0,89% - загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом вського строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 2400 грн. Неустойка 120 грн, що нараховується за кожен день невиконання належного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику (відповідачеві) грошові кошти в розмірі 12000 грн. Натомість відповідач взятих на себе за договором зобов`язань не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Станом на 19 січня 2026 року (дата подання позовної заяви) виникла заборгованість в розмірі 42360 грн, що складається з 12000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21960 грн - заборгованість за процентами, 2400 грн комісії, 6000 грн неустойки. Ухвалою від 21 січня 2026 року прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10 лютого 2026 року від відповідача [PERSON] через електронний суд надіслала відзив на позовну заяву, згідно якого вона вимоги позивача визнала частково в частині основної суми боргу (тіла кредиту) 12000 грн, у стягненні нарахованих процентів, комісії, неустойки просила відмовити. 13 лютого 2026 року на адресу суду через «Електронний суд» від представника позивача Ларіонова К.О. надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник зазначив, що позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується Листом ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». З листа вбачається, що: «Між нашими підприємствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01 квітня 2024 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: номер картки [NUMBER] на суму 12000 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 786031057, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 27.06.2025-100002572». Отже, позивачем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет- еквайрингу iPay. Представник позивача Ларіонов К.О. у судове засідання не з?явився, надіслав відповідь на відзив у якому просив розгляд даної справи проводити за його відсутності, позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка подала через «Електронний суд» заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала частково. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 27 червня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] підписала кредитний договір № 27.06.2025-100002572 за допомогою одноразового ідентифікатора «А591», який було надіслано у смс-повідомленні на номер вказаний як фінансовий 0687596621. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (пункт 3.1 Пропозиції). Пунктом 3.3 договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику Кредит на наступних умовах, зокрема: 3.3.2. Сума Кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.6. Проценти за користування Кредитом (Проценти): встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. У заявці від 27 червня 2025 року вказано, що відповідно до умов кредитного договору № 27.06.2025-100002572 від 27 червня 2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: 12000 грн, строком на 183 днів. Дата повернення кредиту 26 грудня 2025 року. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка у розмірі 0,89 % - загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом вського строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 2400 грн. Неустойка 120 грн, що нараховується за кожен день невиконання належного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «Споживчий центр» про успішне перерахування 27 червня 2025 року о 20 год. 03 хв. на платіжну карту № [NUMBER] коштів у сумі 12000 гривень. Способи організації переказу грошових коштів узгодженні між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Споживчий центр» у договорі про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 від 13 січня 2026 року. За інформацією АТ КБ «Приват Банк» від 18 лютого 2026 року, наданою на виконання ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2026 року про витребування доказів, в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я [PERSON] в банку емітовану карту № [NUMBER] на яку 27 червня 2025 року були зараховані кошти в сумі 12000 грн. А також у виписці за договором №б/н за період 27.06.2025 27.06.2025 року зазначено, що 27 червня 2025 року було зараховано 12000 грн. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Зі ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із наданою ТОВ «Споживчий центр» довідки-розрахунку, заборгованість становить 12000 грн тіло кредиту, 21960 грн - проценти, 2400 грн - комісія, 6000 грн - неустойка, що всього становить 42360 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 8500 гривень неустойки за невиконання/ неналежне виконання зобов`язання, суд вважає, що позов у цій частині не підлягає задоволенню. Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України). Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася, та такий триває по теперішній час. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постановах від 31.01.2024 року у справі № 183/7850/22 та від 28.11.2024 у справі № 756/8788/22, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. З цих підстав заявлена до стягнення сума неустойки в розмірі 6000 грн, яка нарахована за період, у якому на території України введено воєнний стан, нарахована безпідставно. З цих підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 42360 грн, а задоволено на суму 36360 грн, тобто на 85,83% (36360 х 100 : 42360). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2285,14 грн (2662,40 грн. х 85,83%) судового збору.

Outcome: partial