Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 05.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №73337252, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 гривень, строком на 25 днів (з 05.02.2025 року по 01.03.2025 року) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,24% які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 900 грн. 00 коп.) У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 68085, що був надісланий на вказану [PERSON] електронну адресу - [INFO] ) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 28.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , за ініціативою останнього, було укладено додаткову угоду №14344181 до договору позики №73337252, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 24 дні, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 25 днів на 49 днів (до 25.03.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,24% на 1%. 21.03.2025 року, 11.04.2025 року, 24.04.2025 року, 07.05.2025 року, 01.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , за ініціативою останнього, було укладено додаткові угоди №14513106, №14679962, №14783419, №14881842 та №15064224 до договору позики №73337252, за умовами яких сторони домовились продовжити строк кредитування, в результаті чого загальний строк кредитування становить 142 дні (до 26.06.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 1% на 1%. Додаткові угоди підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразових ідентифікаторів. [PERSON] був ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Позикодавець на виконання умов кредитного договору №73337252 від 05.02.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6000 гривень шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи. Укладаючи кредитний договір, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. [PERSON] не виконав свого обов`язку щодо повернення наданого йому кредиту в строки, передбачені кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позики у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором №73337252 від 05.02.2025 року у розмірі 20354 грн. 40 коп., яка складається з: 6000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1500 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками; 854 грн. 40 коп. - сума заборгованості за комісією; 12000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 16.10.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №16/10/25 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №73337252 від 05.02.2025 року. Згідно п.2.1.3 договору факторингу передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимоги). Підписаний сторонами реєстр прав вимоги в паперовому/електронному вигляді - є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта/кредитодавця до фактора/позивача вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимог №16/10/25-02 від 16.10.2025 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20354 грн. 40 коп., яка складається з: 6000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1500 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками; 854 грн. 40 коп. - сума заборгованості за комісією; 12000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 20354 грн. 40 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 15.01.2026 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Також, вказаною ухвалою, за клопотанням позивача було витребувано докази. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за зареєстрований місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 05.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73337252, відповідно до умов якого сума наданого відповідачу кредиту становить 6000 грн. (п.2.2.1 договору), строк кредиту 25 днів (п.2.2.2 договору), процентна ставка/день - 0,24% (п.п.2.2.3 договору), комісія за надання кредиту - 15% від суми наданого кредиту (п.2.2.4 договору) (а.с.70зв.-77). Згідно п.2.1 кредитного договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладений договір №73337252 від 05.02.2025 року ідентифікований Товариством шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України (а.с.90зв.). 28.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , за ініціативою останнього, було укладено додаткову угоду №14344181 до договору позики №73337252, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 24 дні, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 25 днів на 49 днів (до 25.03.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,24% на 1% (а.с.78зв.-79). 21.03.2025 року, 11.04.2025 року, 24.04.2025 року, 07.05.2025 року, 01.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , за ініціативою останнього, було укладено додаткові угоди №14513106, №14679962, №14783419, №14881842 та №15064224 до договору позики №73337252, за умовами яких сторони домовились продовжити строк кредитування, в результаті чого загальний строк кредитування становить 142 дні (до 26.06.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 1% на 1% (а.с.80-89). Згідно квитанції АТ «Таскомбанк» №5bcbe5d-f763-4d5c-f755-aeebccb884ec 05.02.2025 року о 14:02:37 на платіжну картку № [NUMBER] були перераховані грошові кошти у розмірі 6000 гривень (а.с.92). Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором позики виконало. 16.10.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (фактор) уклали Договір факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року (а.с.93-96). Пунктом 1.1 договору факторингу встановлено, що за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Згідно п.п.2.1.3 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимоги в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписано кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін у порядку, визначеному цим договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО», є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №16/10/25-02 від 16.10.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги до [PERSON] (номер в реєстрі 266) за кредитним договором 73337252 від 05.02.2025 року на загальну суму 20354 грн. 40 коп., з яких: 6000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1500 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками; 854 грн. 40 коп. - заборгованість за комісією; 12000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за пенею (а.с.97зв.-98). Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за кредитним договором позики №73337252 від 05.02.2025 року на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Із дослідженого судом договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73337252 від 05.02.2025 року встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України«Про електронні довірчі послуги». Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як було встановлено судом, договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73337252 від 05.02.2025 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону, а саме: з боку позикодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора (68085), та за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі. Із копії вказаного договору також видно, що [PERSON] як позичальник та споживач за договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши Товариству свої персональні дані (РНОКПП - [NUMBER] , номер та серію паспорта [NUMBER] , поштову адресу, тел. [NUMBER] , відомості про електронну пошту та номер платіжної картки [NUMBER] ). Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Факт одержання грошових коштів [PERSON] також підтверджуються випискою за договором АТ «Приватбанк» від 12.02.2026 року за карткою [PERSON] , в якій відображено факт надходження кредитних коштів на рахунок відповідача. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковими до виконання. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, унаслідок чого у нього виникла заборгованість. Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач ТОВ «Фінпром Маркет» посилалося на те, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором №73337252 від 05.02.2025 року становить 20354 грн. 40 коп., з яких: 6000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1500 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками; 854 грн. 40 коп. - сума заборгованості за комісією; 12000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. Щодо позовних вимог про стягнення пені/неустойки суд зазначає наступне: Судом установлено, що умовами договору №73337252 від 05.02.2025 року передбачено, що пеня за користування кредитом становить 4% в день (п.2.2.4 договору). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №73337252 від 05.02.2025 року за період з 02.02.2025 року по 16.10.2025 року розмір пені складає 12000 грн. 00 коп. (а.с.67зв.-69). Однак, суд звертає увагу на те, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За змістом ч.1 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Верховний Суд неодноразово наводив висновки щодо застосування п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (див. постанова Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23). Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. У договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, тощо; У встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У даній справі, встановлено, що позивач (позикодавець) просив стягнути з позичальника штраф за час прострочення повернення кредиту під час дії в Україні воєнного стану. Судом враховано, що законодавець на рівні акту цивільного законодавстві (п. 15 та п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню). Такий обов`язок припиняється без його виконання. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідачу до сплати було нараховано у рахунок сплати пеню у розмірі 12000 грн. 00 коп. Однак, відповідно до вимог закону такі нарахування підлягають списанню кредитодавцем, а отже у задовленні позовних вимог у цій частині слід відмовити. Таким чином, заборгованість [PERSON] за договором №73337252 від 05.02.2025 року складає 8354 грн. 40 коп.., з яких: 6000 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1500 грн. 00 коп. - сума заборгованості за процентами; 854 грн. 40 коп. - сума заборгованості за комісією. Відповідачем зазначениий розмір заборгованості будь-якими доказами спростовано не було. Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial