Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

14.07.2025 року судом зареєстровано позовну заяву КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.04.2023 року по 31.03.2025 року включно в загальній сумі 16 434 грн. Вимоги мотивовані тим, що відповідачі зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] , яка забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, які надаються позивачем. Зазначений житловий будинок технічно під`єднаний до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ». Згідно рішень виконкому ВМР від 10.12.2020 року № 2634 та від 21.07.2022 року № 1447, якими погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». У зв`язку з тим, що відповідачі вчасно не розраховувались за надані послуги, за період з 01.04.2023 року по 31.03.2025 року включно виник борг в загальній сумі 16 434 грн. Дана сума складається із заборгованості за спожиті послуги 14 679,75 грн., суми втрат від інфляції 1 410, 37 грн. та 3% річних 343, 88 грн. КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.04.2023 по 31.03.2025 року включно в загальному розмірі 16 434 грн. та судові витрати. 29.08.2025 року від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшов відзив на позов, згідно якого з 01.10.2014 року вони не отримують і не користуються послугами з централізованого теплопостачання. Про відмову від послуг 09.07.2014 року вони подали відповідну заяву і 01.10.2014 року був складений акт спеціалізованої монтажної організації № 000963 про фактичне від`єднання радіаторів опалення в їх квартирі від централізованої системи опалення. Це є підставою та доказом того, що між ними та позивачем жодних відносин не існує. Вважають позов не доведеним, а підстави для задоволення позову відсутніми. 04.08.2025 року ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у даній справі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов та відповідь на відзив підтримала за викладених у них обставин. Суду пояснила, що будинок, в якому проживають відповідачі, під`єднаний до мереж теплопостачання. Договори на послуги з теплопостачання типові, публічні, знаходяться в загальному доступі. Споживачі зобов`язані оплатити надані послуги. Від`єднання квартири, що знаходиться в багатоквартирному будинку, від мереж теплопостачання не допускається. Відповідачі допустили самовільне від`єднання від мережі, без відповідного рішення міжвідомчої комісії, проєктної документації, за відсутності представників уповноваженої організації з оформлення акту. Акт повинен містити відомості, які підтверджують законність і технічну правильність проведення відключення. Акт від 01.10.2014 року, який наданий відповідачами, не відповідає додатку № 2 наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року «Про затвердження порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води». Тому борг для відповідачів нарахований по показникам загальнобудинкового лічильника з урахуванням площі квартири. За період з 01.04.2023 року по 31.03.2025 року включно виник борг в загальній сумі 16 434 грн. Сума боргу складається із заборгованості за спожиті послуги 14 679,75 грн., суми втрат від інфляції 1 410,37 грн. та 3% річних 343,88 грн. Просила врахувати, що 15.10.2020 року судом вже було ухвалене рішення про стягнення боргу за аналогічних обставин, яке відповідачі виконали повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнав, підтримав відзив. Суду пояснив, що борг нарахований неправомірно, оскільки з жовтня 2014 року його сім`я не є споживачем послуг з теплопостачання. На підставі п. 39 постанови КМУ 1198 від 03.10.2007 року «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» він відмовився від послуг КП «Вінницяміськтеплоенерго» і спеціалізована організація від`єднала його квартиру від системи опалення, тому вважає, що цивільно-правові відносини між ним та позивачем припинені. Позивач не надав жодного доказу в підтвердження того, що він споживає послуги з теплопостачання, відповідний договір про надання послуг не підписаний. Відповідач [PERSON] підтримала відзив і пояснення [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заяв від нього не надходило. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача [PERSON] . Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно інформаційних довідок з реєстру Вінницької міської територіальної громади від 23.07.2025 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 39, 4 кв.м., відкритий на ім`я [PERSON] . Житловий будинок [ADDRESS] технічно під`єднаний до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ». Рішеннями виконкому ВМР від 10.12.2020 року № 2634 та від 21.07.2022 року № 1447 погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Згідно з розрахунками позивача за період з 01.04.2023 року по 31.03.2025 року включно виник борг в загальній сумі 16 434 грн. (а.с. 5). Дана сума складається із заборгованості за спожиті послуги 14 679, 75 грн., суми втрат від інфляції 1 410, 37 грн. та 3% річних 343, 88 грн., що нараховані згідно ст. 625 ЦК України. Заперечуючи з приводу позовних вимог відповідач надав акт № 000963 від 01.10.2014 року, що складений та підписаний виконавцем - директором магазину «Все для опалення» СПД « [PERSON] » та замовником [PERSON] , згідно якого виконавець надав такі послуги: від`єднання від системи опалення радіаторів по [ADDRESS] , в кількості 4 одиниць. Загальна вартість робіт 603 грн. (а.с. 36). Згідно заяви [PERSON] на ім`я гендиректора КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» від 06.10.2014 року (без штампа реєстрації вхідної кореспонденції), директора поставлено до відома, що згідно п. 39 Постанови КМУ № 1198 в помешканні за адресою: [ADDRESS] , були виконані роботи по від`єднанню радіаторів опалення від центральної системи опалення. В додаток направлено акт виконаних робіт (а.с. 37). Даний лист від [PERSON] був вручений 14.10.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с. 38). Встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ЦК України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.09.2019 року № 830, Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 року «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» тощо. Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4). Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому. Матеріали справи не містять відповідної проєктної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідачів від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання їм послуг з постачання тепла. Згідно наданого відповідачем акту від 01.10.2014 року в квартирі [ADDRESS] відсутні батареї, однак це не є доказом відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання відповідачам послуг з постачання тепла. Наданий акт не відповідає формі акту відключення, передбаченого Додатком № 3 до наказу № 169. В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачів до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про відключення їх квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15. Таким чином, твердження відповідача [PERSON] про припинення правовідносин між КП ВМР «Вінницяміськтерплоенерго» і власниками квартири, є безпідставним. Пунктом 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктами 1, 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 вищезазначеного закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно вимог частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Згідно ч. 4 ст. 13 Закону, з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. З 01.11.2021 року діють Типові індивідуальні договори приєднання на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води і вважається, що вони укладені між підприємством та кожним із споживачів фізичною особою відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідних Правил надання послуг. Оскільки від відповідачів не надійшло заперечень або протоколу розбіжностей до типових договорів, вони підтвердили свою згоду з умовами про надання послуг з постачання теплової енергії. Затверджені Постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830 «Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати. Абз. 5, 6 п. 14 вказаних Правил також визначено, що відокремлення (відключення) квартир та нежитлових приміщень від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води без дотримання встановленого Мінрегіоном порядку не допускається. Відповідно п.п.12 п. 42 Правил, споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Так, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні (п. 1 розд. ІІІ Порядку № 169). Зокрема, п.п.3-7 розд. ІІІ Порядку № 169, для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд комісії. Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника. Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил. Згідно п. 13 розд. ІІІ Порядку № 169, після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги. Згідно п. п. 8 п. 45 Постанови КМУ № 830 споживач зобов`язаний дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства (не допускати втручання у внутрішньобудинкову систему теплопостачання, її переобладнання) під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Однак, відповідачі не забезпечили виконання Порядку № 169 щодо відключення квартири від мереж централізованого опалення у встановленому Законом порядку, а самовільне відключення від мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Заперечуючи щодо позовних вимог відповідачі посилались на п. 39 Постанови КМУ № 1198 від 03.10.2007 року «Про затвердження Правил користування тепловою енергією», згідно якого споживач має право відмовитись від послуг теплопостачальної організації, письмово попередивши теплопостачальну організацію у строк, передбачений договором. Здійснення такого права можливе лише з дотриманням інших положень цієї постанови п. 11, відповідно до якого самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання забороняється; п. 40, згідно якого споживач зобов`язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення споживання теплової енергії та не допускати переобладнання системи теплоспоживання, яке призводить до порушення теплового балансу будинку, будівлі (споруди) тощо. За самовільне переобладнання системи теплоспоживання споживач несе відповідальність (п. 41). Таким чином, згідно із зазначеними нормами відповідачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги. Про наявність зобов`язальних правовідносин, що виникли між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , також було встановлено рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10.2020 року № 127/16301/20, згідно якого з відповідачів на користь позивача була стягнута заборгованість за період з серпня 2017 року по червень 2019 року, з урахуванням інфляційних, 3% річних, в загальному розмірі 18 197,85 грн. Заперечуючи щодо позовних вимог, відповідач [PERSON] також посилався на те, що не є споживачем послуг, проте суд встановив, що відповідачі самовільно відключили квартиру від мережі централізованого опалення і не вирішили у передбаченому законом порядку питання про надання дозволів на таке відключення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості, за період з 01.04.2023 року по 31.03.2025 року включно виник борг за послуги теплопостачання в загальній сумі 16 434 грн. Дана сума складається із заборгованості за спожиті послуги 14 679, 75 грн., суми втрат від інфляції 1 410, 37 грн. та 3% річних 343, 88 грн., що нараховані згідно ст. 625 ЦК України. Станом на день ухвалення рішення у даній справі борг залишається не погашеним. Отже, загальна сума боргу 16 434 грн. підлягає стягненню з відповідачів у повному обсязі в солідарному порядку. Позивачем були понесені витрати на оплату судового збору 3 028, 00 грн. (2 725, 20 грн. + 302, 80 грн. до заяви про видачу судового наказу). Відповідно до ст. 141 ЦПК України вказана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved