Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 28.04.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 53, мотивуючи тим, з 2018 року сторони припинили спільне проживання у зв`язку із відсутністю спільних інтересів, наявністю різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, втратою почуттів любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Процесуальні дії суду Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2026 ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно клопотання від 17.11.2025 просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебувають в шлюбі з 14.02.2015, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 53. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.08.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 806. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть у зв`язку із відсутністю спільних інтересів, наявністю різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, втратою почуттів любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved