Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Адвокат Сечко С.В. в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 14 серпня 2024 року близько 08 години 05 хвилин по вул. Миропільська , 1, у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортного засобу «MAN TGX 18.460», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.09.2024 року по справі № 755/14456/25 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «засобу MAN TGX 18.460, державний номерний знак [NUMBER] , були застраховані договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №21077Гаг4д від 04.03.2024 року та Додаток №2 до Договору №21077Га4д від 04.03.2024 року добровільного страхування наземного транспорту. Страхувальник звернувся до позивача з заявою про подію та на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 14.08.2024 року. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АRX4280329 від 16.10.2024 року, рахунку-фактура № KYV_AVGOK-000005286 від 16.10.2024 року, розмір страхового відшкодування склав 31547,60 грн, яке позивачем було сплачено, що підтверджується платіжним дорученням № 1092107 від 17.10.2024 На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, власник автомобіля «TOYOTA CAMRY» державний номерний знак [NUMBER] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ТДВ СК «Альфа гранат» полісом № АТ4829227 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснили виплату страхового відшкодування в 12772,39 грн. 11 березня між АТ «СК «АРКС» та ТДВ СК «Альфа гранат» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування від 11.03.2025 року та Додаток №1 до угоди від 11 березня 2025 року, згідно якої розмір страхового відшкодування становить 13883,03 грн, а узгоджений між сторонами розмір страхового відшкодування складає 12772,39 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані становить 17664 грн (31547,60 грн 13883 грн = 17664,57 грн.). Тому просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 17664,57 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, та судовий збір. Ухвалою суду від 30.12.2025 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки є незаконними та необґрунтованими, не правомірність стягнення витрат саме з нього, розмір реальної шкоди не доведено, належний експертний висновок по справі відсутній. Представник позивача адвокат Сечко С.В. подав відповідь на відзив, заперечував щодо доводів відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позовну заяву, про причини неявки суду не повідомив. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 14 серпня 2024 року близько 08 години 05 хвилин по вул. Миропільська, буд. 1, у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та за участі транспортного засобу «MAN TGX 18.460», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.09.2024 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. в доход держави (а.с. 4). 04.03.2024 року між АТ «СК «АРКС» та ТОВ «Галанторг» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист», предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, згідно додатку № 2, в тому числі транспортний засіб MAN TGX 18.460. Відповідно до умов Договору страхування АТ «СК «АРКС» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування, зокрема за змістом Договору страховим ризиком визнається дорожньо-транспортна пригода (а.с. 6-16). Станом на 14.08.2024 року власник автомобіля «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак [NUMBER] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ТДВ СК «Альфа грнант» полісом № АТ4829227 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 14.08.2024 року ТОВ «Галанторг» звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 18). Відповідно до розрахунків суми страхового відшкодування Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» розмір страхового відшкодування склав 31547,60 грн (а.с. 22). Поряд з цим, рахунок фактура СТО та страховий акт не є безумовним доказом завданої шкоди. Відповідно до постанови ВС від 22.01.2020 по справі № 761/39973/16-Ц «Розрахунок страховика не підтверджує фактичний розмір шкоди без належної експертної оцінки». Належний експертний висновок у справі відсутній, до його участі в його складанні відповідач не залучався. Позовні вимоги ПАТ «СК «АРКС» ґрунтується виключно на внутрішніх документах страховика. АТ СК «АРКС» було виплачено потерпілому за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО, що підтверджується платіжним дорученнями № 1092107 від 17.10.2024 року (а.с. 23). 11.03.2025 року між Приватним акціонерним товариством «СК «АРКС» та Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-гранат» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, відповідно до якої ТДВ «СК «Альфа гранат» було проведено розрахунок суми виплати страхового відшкодування у розмірі 12772,39 грн (узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування (а.с. 26-27). Поряд з цим не розписано, яким чином сторони між собою погодили розмір страхового відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» (Закон №85/96-ВР)). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Зазначена позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Тобто страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Зазначена позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20. На момент ДТП цивільна відповідальність позивача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гранат». Страховик ОСЦПВ: визнав подію страховим випадком, здійснив виплату 12772,39 грн, узгодив розмір відшкодування з ПрАТ «СК «АРКС», поряд з цим не надано доказів яким чином сторони узгодили суму відшкодування, відсутні акти звірки. Верховний суд у постанові від 02.12.2020 по справі №522/1014/18 зазначив «За наявності чинного договору ОСЦПВ покладення додаткової відповідальності на водія можливе лише у виняткових випадках, які підлягають доведенню позивачем. Жодних таких виняткових обставин позивач ПрАТ «СК «АРКС» не навів. Відповідно до постанови ВС від 04.07.2018 по справі № 755/1806/15-ц, страховик, який здійснив виплату за договором добровільного страхування, не вправі вимагати від винної особи більше, ніж міг би вимагати сам потерпілий. Отже, позивач зобов`язаний був довести: фактичний розмір шкоди, що ця шкода не була відшкодована страховиком ОСЦПВ, що різниця підлягає стягненню саме з відповідача. Жодна з цих умов в конкретній справі за позовом до позивача належним чином не доведена. Відповідача не було повідомлено про проведення огляду автомобіля, чим порушено його права. Розмір реальної шкоди не доведено. Відповідно до постанови Великої палати Верховного суду від 27.03.2019 року по справі №752/16797/14-ц, стаття 1194 ЦК України не надає страховикові за договором добровільного страхування права стягувати різницю між виплатами КАСКО та ОСЦПВ без доведення реального розміру шкоди. При цьому в позовні заяві зазначає «Власник пошкодженого автомобіля Renault Logan, державний номерний знак [NUMBER] звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного від 03.10.2024 року…». При цьому у відповіді на відзив представник позивача зазначає, що «ПРАТ «СК «АРКС» звернулось до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування по полісу ОСЦПВВНТЗ № AT4829227, у зв`язку з чим, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» визначили розмір страхового відшкодування в розмірі 13 883 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 03 коп (сума страхового відшкодування з урахуванням зносу складових т/з «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] ). Оскільки транспортний засіб автомобіль «Renault Logan», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП перебував в експлуатації більше 7 років (КТЗ 2017 року випуску), то ТДВ СК «Альфа-Гарант» у відповідності до приписів ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 7. 38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу складових КТЗ, у зв`язку з чим, сума страхового відшкодування дорівнювала 13 883 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 03 коп.» Вказане не відповідає дійсності, оскільки жодний автомобіль марки «Renault Logan» у цій справі не фігурує. Оскільки позивачем не надано суду доказів, за яких суд дійшов би висновку про наявність законних підстав для стягнення із відповідача [PERSON] шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд відмовляє повністю у задоволенні позову.

Outcome: dismissed