Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до Кролевецької міської ради, в якому просить суд встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , на праві приватної власності земельної ділянки, загальною площею 2,1215 га, кадастровий номер 5922687700:02:003:0503, що розташована за межами с.Тулиголове Конотопського району Сумської області, та визнати за нею, [PERSON] , право власності на вказану земельну ділянку, загальною площею 2,1215 га, кадастровий номер 5922687700:02:003:0503, що розташована за межами с.Тулиголове Конотопського району Сумської області. Позовна заява подана з підстав неможливості оформлення спадкових прав у позасудовому порядку. Вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку, що залишились після смерті матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що відповідно до рішення Кролевецької міської ради 64 сесія 08 скликання від 04.04.2025 року «Про дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою», земельній ділянці, власником якої була [PERSON] , що розташована за межами с.Тулиголове Конотопського району Сумської області, загальною площею 2,1215 га (рілля), номер паю [NUMBER] , (який відповідає державному акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] ) присвоєно кадастровий номер - 5922687700:02:003:0503, а відповідного правовстановлюючого документа на земельну ділянку з кадастровим номером 5922687700:02:003:0503 вона не має. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, просить справу розглядати без її участі, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 3). Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, до суду свого представника не направила, надавши відзив на позовну заяву, за змістом якого позов визнає, розгляд справи просить проводити за відсутності її представника (а.с. 36). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ № 147571 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,12 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, кадастровий номер земельної ділянки зазначений 5922687700:02:003:0315, № паю 356. Державний акт виданий на підставі розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 08.05.2003 року № 208, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №644 (а.с. 12). За змістом листа відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 29.08.2025 №887/36-25 в результаті перевірки реєстру других (архівних) примірників державних актів та книг записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю громадян встановлено, що на земельну ділянку з кадастровим номером 5922687700:02:003:0315 обліковується державний акт на право власності на ім`я [PERSON] , серія СМ № 147571, на підставі розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 08.05.2003 року № 208, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,12 га, № паю [NUMBER] , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 28.05.2003 року за №644. Даний державний акт не був отриманий, про що свідчить відсутність підпису власника у Книзі. При перевірці відомостей Державного земельного кадастру встановлено, що 25.04.2025 року на підставі заяви виконавчого комітету Кролевецької міської ради та «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) невитребуваних та непереоформлених земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області», розробником якої був ФОП [PERSON] , була зареєстрована земельна ділянка площею 2,1215 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та присвоєно кадастровий номер 5922687700:02:003:0503. Підставою у виготовленні поданої на реєстрацію вищевказаної землевпорядної документації було рішення Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області 64 сесія 08 скликання від 04.04.2025 року «Про дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою». У додатку 2 до вищезазначеного рішення зазначено список земельних ділянок за межами населеного пункту с.Тулиголове Конотопського району Сумської області. За вказаним списком за порядковим номером 3 значиться [PERSON] , № паю [NUMBER] , який відповідає номеру паю, зазначеному в державному акті серія СМ № 147571 від 28.05.2003 року (а.с. 11). Дані обставини підтверджуються копією рішення Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області 64 сесія 08 скликання від 04.04.2025 року «Про дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою», додатком 2 до рішення «Список земельних ділянок за межами населеного пункту с.Тулиголове Конотопського району Сумської області», Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.10.2025 (а.с.15-17, 18, 19). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в с.Полошки Глухівського району Сумської області, актовий запис № 13 (а.с. 8). Позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб позивача (а.с.6, 7). Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , приватним нотаріусом Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Даниленком Г.В. 04 листопада 2025 року заведено спадкову справу №213/2025 до майна [PERSON] . Спадкоємцем за законом є [PERSON] , [INFO] , яка прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Даниленка Г.В. (а.с.13, 14). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи №213/2025 (а.с. 39-68). Позивач прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,1215 га, кадастровий номер 5922687700:02:003:0503, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.14). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України інші спадкоємці спадщину не прийняли. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. В абзаці 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87, 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову у державній реєстрації прав, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з Постановою ВРУ Про утворення та ліквідацію районів від 17.07.2020 року утворено у Сумській області Конотопський район у складі територій, серед іншого, Кролевецької міської територіальної громади. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом встановлення факту належності на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] , земельної ділянки, що розташована на території Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області (за межами с.Тулиголове Конотопського району Сумської області), загальною площею 2,1215 га, кадастровий номер 5922687700:02:003:0503. Суд враховує, що позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку ґрунтуються на даних про прийняття спадщини, даних про передачу в приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,1215 га, що надає підстави відповідно до ст. ст.328, 1225, 1268-1270 ЦК України, ст. 81 ЗК України визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, що розташована на території Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області (за межами с.Тулиголове Конотопського району Сумської області), загальною площею 2,1215 га, кадастровий номер 5922687700:02:003:0503, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 15, 16, 328, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved