Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1765754, укладеним 13.09.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , в розмірі 122150,00 гривень, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач повідомлявся про розгляд справи, своїм правом на подачу відзиву не скористався; заяви, клопотання відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З наданих позивачем доказів вбачається, що 13.09.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір № 1765754 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кошти у кредит у національній валюті України гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сторони погодили наступні умови: сума кредиту 35000,00 грн.; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка становить 1% в день. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Дати надання кредиту: 13.09.2024 року або 14.09.2024 року. Відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х220 13.09.2024 21:55:29 [PERSON] (а.с.26-30). Також [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н253, 13.09.2024 21:55:23 Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.32-33). Згідно інформації ТОВ «Пейтек» кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» успішно перераховано 13.09.2024 21:57:09 в сумі 35000,00 гривень. Банк-еквайр АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с.37). Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 1765754 від 13.09.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 31.03.2025 року, наданого ТОВ «Селфі Кредит», за [PERSON] існує заборгованість у загальному розмірі 122150 гривень (а.с.34-36). 31.03.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-06/25, відповідно до умов якого, ТОВ «Селфі Кредит» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у ТОВ «Селфі Кредит» за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Селфі Кредит» (а.с.38-44). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 31.03.2025 року № 01.02-06/25, Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 1765754,укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 122150,00 гривень, з яких: сума основного боргу за кредитом 35000,00 гривень, сума нараховних процентів 69650,00 гривень, сума штрафних санкцій 17500,00 гривень (а.с.50 на звороті). Нормами Цивільного кодексу України встановлено наступне. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір кредиту має бути укладений у письмовій формі (стаття 1054). Згідно положень Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 11). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом, електронним підписом одноразовим ідентифікатором або аналогом власноручного підпису, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. [PERSON] уклав договір про надання споживчого кредиту № 1765754 з ТОВ «Селфі Кредит» шляхом обміну електронними повідомленнями, підписавши його за допомогою паролю-одноразового ідентифікатора, чим погодив умови договору, за якими кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у розмірі 35000,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно положень статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору. За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконало та надало кредит в сумі 35000,00 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед позикодавцем щодо повернення позики та нарахованих процентів не виконав. [PERSON] має заборгованість у розмірі 122150,00 гривень, з яких: сума основного боргу за кредитом 35000,00 гривень, сума нараховних процентів 69650,00 гривень, сума штрафних санкцій 17500,00 гривень. Нормами статей 512, 514, 1077 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. [PERSON] мав сплачувати суми заборгованості за кредитним договором або первісному кредитору, або позивачу ТОВ «Свеа Фінанс», однак своїх зобов`язань за договором позики не виконав: ні первісному кредитору, ні фактору заборгованість по кредиту не сплатив. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позивач довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог: за договором про надання споживчого кредиту № 1765754 мається прострочення грошових зобов`язань, що підтверджено належними доказами. Тому, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості в розмірі 122150,00 грн. підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved