Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Демидів в особі Ходорівської міської ради), в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] у [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право частину земельної частки (паю) на території Бортниківської сільської ради, площею 1,95 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №015301 від 06.11.1996; визнати за [PERSON] порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право частину земельної частки (паю) на території Бортниківської сільської ради, площею 1,95 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №015301 від 06.11.1996. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Бортниківської сільської ради, площею 1,95 умовних кадастрових гектари, належне померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №015301 від 06.11.1996. Від [PERSON] посвідчено заповіт 24.05.1988 за № 6 в користь [PERSON] та [PERSON] , яким заповіла усе своє майно в рівних частинах. [PERSON] спадщину після смерті своєї матері [PERSON] не прийняла у жоден із передбачених законом способів. Чоловік покійної та відповідно батько позивача і відповідачки [PERSON] помер значно швидше, а саме у 12.05.1988. Натомість, позивач постійно проживав без реєстрації із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. Позивач, окрім того, що є спадкоємцем за заповітом, одночасно є сином [PERSON] , а тому частину спадкового майна, що не прийняла його сестра [PERSON] , він успадкував за законом. 02.10.2025 позивач звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою юридичного оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск піврічного терміну про прийняття спадщини та відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належали померлій і є спадковим майном. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Представник позивача позов підтримали повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення за наявними в ній матеріалами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання без участі позивача та його захисника та призначення справи до судового розгляду (а.с.33), заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою відповідача (а.с.41), заяву про виклик свідків (а.с.52). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову (а.с.49). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення за наявними в ній матеріалами (а.с.32). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.22-23). Ухвалою підготовчого засідання від 21.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.34-35). Ухвалою судового засідання від 13.01.2026 відкладено розгляд справи (а.с.42). Позиція суду. Суд, заслухавши аргументи позивача та його представника, показання свідків, зваживши на позицію відповідача, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження від 25.03.1956 [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). За змістом заповіту, складеного в с. Бортники Жидачівського району Львівської області 24.05.1988, зареєстрованого в реєстрі за №6, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і за що вона за законом буде мати право в рівних частих [PERSON] , та [PERSON] (а.с.13). [PERSON] померла [INFO] у с. Демидів Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.06.2004 (а.с.11). Згідно з довідкою Ходорівської міської ради Львівської області №200 від 29.09.2025 [PERSON] дійсно була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . У виконкомі Бортниківської сільської ради секретарем виконкому від [PERSON] посвідчено заповіт від 24.05.1988 року за № 6 в користь [PERSON] та [PERSON] . На день смерті заповідачки заповіт не змінено і не скасовано (а.с.12). Відповідно до довідки Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадасту у Львівській області від 05.06.2025 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 22.08.1996 №526 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,95 умовних кадастрових гектарів на території Бортниківської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №015301 зареєстрований 06.11.1996 за №446 (а.с.15). Постановою завідувача державної нотаріальної контори від 02.10.2025 №399/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний строк на подання заяви а також через відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бортниківської сільської ради Стрийського району Львівської області, що належала померлій і є спадковим майном (а.с.17). Допитаний у судовому засіданні позивач [PERSON] як свідок з його згоди надав суду показання, за змістом яких останні роки свого життя його мати хворіла і потребувала сторонньої допомоги, тому він переїхав жити до неї в [ADDRESS] , де і постійно проживав до її смерті. Сестра постійно проживала у м. Львові. Їхній батько помер ще у 1988 році. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є дружини позивача. Коли мати позивача захворіла та потребувала догляду, її чоловік переїхав до матері і там постійно проживав. Вона приїжджала до них на вихідні. Сестра позивача проживала у м. Львові. Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, що створює перешкоду позивачу в юридичному оформленні спадщини після смерті спадкодавиці у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом і за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). За змістом норми частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до положень частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233, 1258 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини, спадкування права на земельну ділянку, поняття заповіту та черговість спадкування за законом. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай) розміром 1,95 в умовних кадастрових гектарах на території Бортниківської сільської ради, згідно з сертифікатом (пай) серії ЛВ №015301, зареєстрованим 06.11.1996 за №446, виданим на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 22.08.1996 №526. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, склавши заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Зареєстроване місце проживання [PERSON] є відмінним від зареєстрованого місця проживання його матері [PERSON] , яка проживала у [ADDRESS] . Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] постійно проживав разом з матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] на час відкриття спадщини (день її смерті [INFO] ), оскільки ця обставина повністю підтверджується здобутими під час судового розгляду справи доказами, а саме: показаннями свідків, які узгоджуються між собою, є логічними та послідовними. Безпосередньо досліджені судом докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, одержані від уповноваженого органу та з дотриманням порядку, встановленого законом, відтак відповідають критеріям належності та допустимості. Підстав сумніватися у правдивості показань свідків та достовірності викладеної у письмових доказах інформації суд не вбачає. Вказані докази у своїй сукупності є достатнім для встановлення зазначеного стороною позивача юридичного факту. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення вказаного у позові факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за заповітом та за законом після смерті матері [PERSON] . Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом та законом. Суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. Єдиними спадкоємцями за заповітом визначено [PERSON] та [PERSON] . Матеріали справи не містять жодних фактичних даних на підтвердження того, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] як за заповітом, так і за законом, або ж вважається такою в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України. Натомість, позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину як за заповітом, так і за законом, оскільки він визначений у заповіті як спадкоємець та є дитиною спадкодавця, на час відкриття спадщини постійно проживав разом з спадкодавицею [PERSON] , факт чого встановлено судом вище, і не заявляв про відмову від спадщини. Також, матеріали справи не містять жодних фактичних даних і судом не встановлено наявність інших спадкоємців за законом, які також мають право на спадщину (обов`язкову частку) і прийняли її у встановленому законом порядку. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що [PERSON] має обґрунтоване право на частину земельної частки (паю), яке набув у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , та право на частину земельної частки (паю), яке набув у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи наведене у сукупності, зважаючи на невизнання особистого майнового права позивача та належну обґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved