Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на 2/3 частки садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] померла мати позивача [PERSON] . При житті [PERSON] зробила заповітне розпорядження на випадок своєї смерті, згідно якого житловий будинок в [ADDRESS] заповіла позивачеві, а все інше належне їй майно позивачеві та відповідачам в рівних частинах. Згідно виписки з погосподарської книги Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради № 924 від 15.10.2025 житловий будинок по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 до складу колгоспного двору входили: [PERSON] - мати позивача, [PERSON] - батько позивача та позивач - [PERSON] . В січні 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Матвієнко Л.В. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Матвієнко Л.В. від 29.01.2019 № 02-31/14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після смерті матері у зв`язку з тим, що правовстановлючий документ на частки в спільній частковій власності на майно колгоспного двору житлового будинку не видавався. Представник позивача, адвокат Куцяк Ф.Г., подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був провідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно - 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] . Право власності на вказану частку даного будинку [PERSON] набув як колишній член колгоспного двору, але належним чином своїх прав не оформив. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Право власності на 1/3 частку вказаного житлового будинку [PERSON] набула як колишній член колгоспного двору, а 1/3 частку вказаного будинку прийняла у спадщину після смерті чоловіка, однак за життя належним чином своїх прав не оформила. Згідно виписки з погосподарської книги Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради від 15.10.2025 № 924 станом на 15.04.1991 житловий будинок [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 до складу двору входили: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - чоловік, [PERSON] -син. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частинах. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та незважаючи на те, що своїх спадкових прав на частку житлового будинку не оформила, вона належала їй з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк. Згідно копії заповіту вчиненого [PERSON] 27.09.2017 та посвідченого Погончик О.Г. секретарем виконкому Баланівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №71 позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Також позивач та відповідачі є спадкоємцями за заповітом в рівних частинах на решту майна, що належало [PERSON] . Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради від 15.10.2025 № 925 та довідкою Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 13.06.2018 № 335. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Матвієнко Л.В. позивачу [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з тим, що правовстановлючий документ на частки в спільній частковій власності на майно колгоспного двору житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не видавався (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2019 №02-31/14). Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Враховуючи вищенаведене, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись. На підставі ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1266, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved