Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

11.11.2025 за підсудністю до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 799157346 у розмірі 44385,90 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 30.08.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 799157346 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9500,00 грн, а відповідачка зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити відсотки за його користування. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, у подальшому до якого укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу. Таким чином, відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №254 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до Договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №б/н за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 44385,90 грн. Оскільки відповідачка належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів, у неї виникла заборгованість, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 799157346 від 30.08.2023 у розмірі 44385,90 грн., яка складається з наступного: 9500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 34885,90 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 11.11.2025 для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Котормус Т.І. Ухвалою суду від 12.11.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, із викликом сторін. Ухвалою суду від 03.03.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки про витребування доказів. В судове засідання представник позивача не прибула, однак в поданій заяві просила суд розглядати справу без її участі, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не прибула, однак подала заяву про відкладення розгляду справи. Відзиву на позов не подавала. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, які передбачені ст. 223 ЦПК України, оскільки вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а тому вважає заяву відповідачки безпідставною, та такою, що не підлягає до задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 30.08.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 799157346 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9500,00 грн, а відповідачка зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити відсотки за його користування. Як видно з матеріалів справи, відповідачка підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора DJTS-5372. Відповідно до п. 14.1 Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису, Позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Після чого, 30/08/2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 9500,00 грн. на банківську карту відповідача, що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, у подальшому до якого укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу. Таким чином, відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №254 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2024 до Договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №б/н за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 44385,90 грн. Судом встановлено, що під час укладення Кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 9500,00 грн., валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Дане погодження умов, а також підписання Кредитного договору Відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора як засобу електронного підпису, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення електронного правочину. Однак, відповідач належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів у неї виникла заборгованість, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 799157346 від 30.08.2023 у розмірі 44385,90 грн., яка складається з наступного: 9500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 34885,90 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. А згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором № 799157346 від 30.08.2023 в розмірі 9500,00 грн. та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками у сумі 44385,90 грн. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» останнім відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» на підставі Договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, Договором про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги, актом прийому-передачі наданих послуг. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, та такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відтак, з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 7000 гривень.

Outcome: approved