Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

28.03.2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 17.04.2024 між ТОВ « ФК «КРЕДІПЛЮС» ( первісний кредитор ) та відповідачем було укладено кредитний договір № 137413 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Вказує, що відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора, обрав для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 13334,00 грн, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини та уклав відповідний Договір без зовнішнього примусу. Відразу після вчинення дій, товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту № [NUMBER] , що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію первісного кредитора. Взяті на себе зобов`язання за договором відповідач не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 18116,70 грн., яка складається з наступного: заборгованості по кредиту 11810,76 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5805,94 грн., 500,00 комісія за кредитним договором. 10.10.2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 10102024, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 137413 від 17.04.2024 року. ТОВ «ФК «ЕЙС» нарахувань за вказаним кредитним договором не здійснювало. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором № 137413 від 17.04.2024 у розмірі 18116,70 грн. У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 137413 від 17.04.2024 у розмірі 18116,70 грн., яка складається з наступного: заборгованості по кредиту 11810,76 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5805,94 грн., 500,00 комісія за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи знаходиться його заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Представник відповідача адвокат Божок Л.В. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог. Пояснила, що [PERSON] кредиту не отримував, умови договору не були узгоджені, позивачем не було надано виписки з рахунку. Просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що 17.04.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 137413, відповідно до п. 2.1. якого Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит на суму 5556,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Договір підписано електронним підписом позичальника [PERSON] з номеру телефону [NUMBER] (а.с. 22-25). Пунктом 2.6 Договору визначено, що строк кредитування 84 календарні дні. Позичальник зобов`язаний повернути кредит Кредитодавцеві 10.07.2024 (а.с .23). Пунктом 2.7.1 договору визначено денну процентну ставку 0,9951 % в день. Відповідно до погоджених умов дата надання кредиту сума кредиту 13334,00 грн., яка надається в наступному порядку: у розмірі 6470,67 грн. для погашення заборгованості за договором про спожичий кредит № 131293 від 14.02.2024 року, укладеним з кредитодавцем, 3529,83 грн. - на рахунок [PERSON] № [NUMBER] , 3333,50 грн. шляхом погашення заборгованості [PERSON] за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Позичальника було ознайомлено з орієнтовною загальною вартістю кредиту, що становить 24479,54 грн. Одночасно [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному кредитному договорі (а.с. 32-33). Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» 17.04.2024 року [PERSON] було успішно перераховано кошти на сумі 3529,83 грн, маска картки [NUMBER] (а.с. 45). Окрім цього, факт отримання коштів [PERSON] підтверджується наданою на вимогу суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» випискою по рахунку (а.с. 108). Також, згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на ім`я [PERSON] дійсно було емітовано картку № [NUMBER] та номер телефону [NUMBER] є його фінансовим номером (а.с. 107). Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором ac03455a. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виконало та перерахувало на картковий рахунок відповідача обумовлену суму коштів. 10.10.2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 10102024, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» право вимоги до відповідача за кредитним договором № 146221 від 11.07.2024 року (а.с. 53-55). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені судом докази, а також встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 17.04.2024 року між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС». Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на момент відступлення прав вимоги складала суму у розмірі 18116,70 грн., яка складається з наступного: заборгованості по кредиту 11810,76 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5805,94 грн., 500,00 комісія за кредитним договором. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором № 137413 від 17.04.2024 у розмірі 18116,70 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору ні на рахунки ТОВ «ФК «ЕЙС», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням повністю задоволення позовних вимог. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. В даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 3000,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Outcome: approved