Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09.02.2026, ухваленим у справі № 610/4557/25 (пр. № 2/610/651/2026), позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (далі ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ") задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 31845, вчинений 07.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про звернення стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором № 2921892 від 05.12.2020, у розмірі 15 235,50 грн. Стягнуто з ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 816,80 грн. 19.02.2026 представник позивача адвокат Лисенко А.О. через електронний кабінет в системі "Електронний суд" подав до Балаклійського районного суду Харківської області заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання позивачу професійної правничої допомоги у загальній сумі 7 000 грн. Матеріали справи містять клопотання представника відповідача, подане 26.01.2026 через електронний кабінет в системі "Електронний суд", про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, обґрунтоване тим, що сума та вид виконаних робіт є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг; час, витрачений на підготовку позовної заяви є невиправданим, та явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт, оскільки проведення дій по даній справі не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи, так само як і сума на проведення консультації та підготовку заперечень/заяв/клопотань є явно неспівмірною з часом затраченим на таку роботу. На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 55-57). Ухвалою судді від 25.02.2026 представнику позивача було поновлено строк для подання заяви про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат призначено до розгляду на 13:30 год 02.03.2026. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань від них та їхніх представників не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали цивільної справи та подані представником позивача документи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України саме суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Як убачається з матеріалів справи представником позивача було заявлено вимогу про компенсацію витрат на правничу допомогу у встановлений законом строк. В обґрунтування вказаної вимоги додано: копію ордера на надання правничої допомоги серії АХ № 1310388 від 05.12.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3576, копію договору № 1 про надання правничої допомоги від 11.11.2025, копію акта наданих послуг від 18.02.2024 до Договору № 1 про надання правничої допомоги № 1 від 11.11.2025, копію квитанції від 18.02.2026 (а.с. 75-80). З наданих документів убачається, що 11.11.2025 між адвокатом Лисенком А.О. і [PERSON] було укладено договір № 1 про надання правничої допомоги (а.с. 78-79). Згідно з п. 4.1 договору сторони погодили, що розмір гонорару за послуги адвоката за даним договором складає 7 000 грн. Відповідно до акта виконаних робіт (наданих послуг) від 18.02.2026 до договору № 1 про надання правничої допомоги № 1 від 11.11.2025 позивачу [PERSON] були надані юридичні послуги адвокатом Лисенком А.О., на які було витрачено 10 годин, загальна вартість яких складає 7 000 грн з детальним описом наданих послуг, а саме: 1) консультація клієнта, узгодження стратегії по справі та підписання договору; 2) пошук та отримання з автоматизованої системи виконавчого провадження копії виконавчого напису та інших документів, необхідних для подання позову; 3) підготовка та подання до суду позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; 4) підготовка та подання до суду заяви про забезпечення позову; 5) підготовка та подання учасникам справи та до суду заяви долучення доказів понесення витрат на правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Статтями 26, 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що позовна заява [PERSON] містить вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, рішення у справі було ухвалено 09.02.2026, докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано 18.02.2026, строк для їх подання було поновлено судом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, представником позивача надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналізуючи матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суд дійшов висновку, що витрати позивача [PERSON] на професійну правничу допомогу за надання адвокатом Лисенком А.О. юридичних послуг на підставі договору від 11.11.2025, є фактично понесеними, а тому наявні підстави для їх відшкодування. Натомість представником відповідача не доведено неспівмірність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, не надано доказів необґрунтованості поданого позивачем акта з детальним описом наданих послуг та свого альтернативного розрахунку. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю, суд доходить висновку, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є співмірним з їх вартістю 7 000 грн та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved