Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі також [PERSON] , позивач) в інтересах якої діє адвокат Константінова Тетяна Миколаївна (далі також представник позивача - адвокат Константінова Т.М.) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач) про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 06.11.2014. У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі № 697/1168/19 змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2014 по справі № 697/2079/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та неповнолітньої доньки [PERSON] з твердої грошової суми 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Згідно рішення суду позивач має право на отримання аліментів за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначений судом розмір аліментів у розмірі 1/6 частки від доходів відповідача є недостатнім для належного утримання дитини. Неповнолітня дитина перебуває в підлітковому віці, що є періодом інтенсивного фізичного розвитку та соціального становлення. Зростають витрати на харчування, одяг, взуття, забезпечення належного освітнього процесу, розвиток здібностей, участь у шкільних заходах, гуртках та секціях. Усі ці обставини зумовлюють об`єктивне підвищення витрат на її утримання. При цьому, позивач змушена самостійно забезпечувати всі потреби дитини, без будь-якої сторонньої допомоги. Її фінансове становище є нестабільним та не дозволяє забезпечити гідний рівень утримання дитини власними силами, що ще більше ускладнюється постійним зростанням цін на продукти харчування, предмети першої необхідності, медикаменти, комунальні послуги. Водночас, відповідач є працездатною особою, має стабільний дохід, здійснює особисті витрати, не обмежує себе у звичному способі життя, що свідчить про наявність у нього можливості надавати дитині більш суттєву матеріальну підтримку. Таким чином, наявні істотні обставини, які свідчать про зміну матеріального становища сторін та збільшення потреб неповнолітньої дитини, що обумовлює необхідність перегляду визначеного раніше розміру аліментів та його збільшення. В даний час, стан здоров`я позивача незадовільний. Відповідач має сталий заробіток, задовільний стан здоров`я та на його утриманні окрім неповнолітньої дочки сторін ніхто не перебуває. На думку позивача, відповідач має можливість як за станом свого здоров`я, так і матеріальним станом сплачувати аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. З огляду на вказані обставини, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2019 у справі № 697/1168/19 у наступному порядку: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.24). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, свої інтереси в суді уповноважила представляти адвоката Константінову Т.М. Представник позивача адвокат Константінова Т.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила про те, що матеріальний стан позивача не може забезпечити в повній мірі утримання спільної дитини Діани. Її фінансове становище є нестабільним та не дозволяє забезпечити гідний рівень утримання дитини власними силами. На думку позивача, відповідач має можливість як за станом свого здоров`я, так і матеріальним станом сплачувати аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Гончарук А.В. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечили та просили в їх задоволенні відмовити. Зазначили про те, що на даний час відповідач не має можливості щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), оскільки не працює, стан його здоров`я є незадовільним та він має інвалідність 3 групи внаслідок війни. Крім того він перебуває в іншому шлюбі з [PERSON] та в них народився син [PERSON] , [INFO] , який навчається в 1 класі Канівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Канівської міської ради Черкаської області та також потребує матеріальної підтримки. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників процесу, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища сформованого 07.08.2015, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Канівського міськрайонного суду від 06.11.2014 (справа № 697/2624/14-ц) (а.с.6-зворот 7). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 11.12.2006 Виконкомом Копіюватської сільської ради Канівського району Черкаської області (актовий запис № 5) (а.с.7-зворот) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Копіюватської сільської ради Канівського району Черкаської області (актовий запис № 03) (а.с.8). На підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2019 (справа № 697/1168/19) змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2014 у справі № 697/2079/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с.9-зворот 10). [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Згідно рішення суду, позивач має право на отримання аліментів за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до довідки виданої Копіюватським старостинським округом Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 22.10.2025 № 187, [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстрована, проживає та перебуває на її утриманні дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як зазначено позивачем, визначений судом розмір аліментів у розмірі 1/6 частки від доходів відповідача є недостатнім для належного утримання дитини. Неповнолітня дитина перебуває в підлітковому віці, що є періодом інтенсивного фізичного розвитку та соціального становлення. Зростають витрати на харчування, одяг, взуття, забезпечення належного освітнього процесу, розвиток здібностей, участь у шкільних заходах, гуртках та секціях. Всі зазначені обставини зумовлюють об`єктивне підвищення витрат на її утримання, а тому позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом про зміну розміру аліментів. Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступних мотивів. Згідно положень ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України), сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. У відповідності до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27.02.1991, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В силу ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 у справі №459/2181/17. При цьому, у цій же постанові Верховний Суд вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст. 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. За таких обставин лише значне покращення матеріального стану відповідача порівняно із минулим часом є підставою для збільшення розміру аліментів, яке підлягає встановленню на підставі вказаних норм закону. Судом встановлено, що на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2019 (справа № 697/1168/19) змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2014 у справі № 697/2079/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с.9-зворот 10). Як вбачається зі змісту зазначеного рішення, судом прийнято до уваги той факт, що після стягнення з відповідача аліментів на підставі рішення суду від 23.09.2014, у останнього змінився сімейний стан: народився син [PERSON] , [INFO] , тому, відповідно, позовні вимоги [PERSON] судом було задоволено частково. Разом з тим, [INFO] [PERSON] досяг повноліття. За змістом ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на [PERSON] , [INFO] , який досягнув повноліття, станом на даний час з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки (1/3 = 1/6 + 1/6) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Водночас, вказаний розмір аліментів у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, позивач вважає недостатнім, а тому звернулася до суду з позовом про їх збільшення. Проте, позивач не надала суду жодних доказів того, що матеріальне становище відповідача значно покращилось порівняно з часом коли були присуджені аліменти, а також не надала суду доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у заявленому нею розмірі. Натомість, як зазначено відповідачем в судовому засіданні, на даний час він не працює, є особою з інвалідністю внаслідок війни про що надав відповідне посвідчення та отримує невелику пенсію. Водночас, суд також бере до уваги й те, що спільна дочка сторін проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні, а сума стягуваних на користь позивача аліментів на даний час не забезпечує належного матеріального утримання дитини, оскільки, в силу свого віку, дочка сторін [PERSON] , [INFO] потребує більших витрат на її утримання, розвиток та освіту. При визначенні розміру збільшеного розміру аліментів суд виходить з того, що після постановлення рішення суду від 03.07.2019 про збільшення розміру аліментів змінився прожитковий мінімум для дітей, а відтак попередньо визначений судом розмір аліментів, вочевидь, не відповідає вимогам законодавства. В той же час, відповідно до довідки Канівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Канівської міської ради Черкаської області від 30.01.2026 № 11, син [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , [INFO] навчається в 1 класі Канівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Канівської міської ради Черкаської області, та також потребує матеріальної підтримки для забезпечення належного освітнього процесу. Суд враховує, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, ринкові ціни на товари та послуги, яких щоденно потребує дитина, ситуацію в країні та рівень інфляції, та вважає, що наявні підстави для зміни розміру визначених раніше судом аліментів. Відповідно ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). На підставі досліджених доказів наданих сторонами по справі, з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дітей та положень СК України, виходячи з положень розумності та справедливості, наявності обов`язку відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, враховуючи те, що відповідач має можливість щомісячно сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що розмір 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Суд також зазначає, що мінімальний граничний розмір аліментів не змінено, що відповідає вимогам ст.182 СК України. Суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України одержувачі аліментів не обмежені у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про збільшення розміру аліментів. Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн. станом на день подання до суду позовної заяви). Судом встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 14.03.2025 (а.с.39). У постановах Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 569/23722/23, від 31 жовтня 2024 року у справі № 214/82/17 вказано, що особи з інвалідністю внаслідок війни та прирівняні до них особи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», незалежно від категорії справи та групи інвалідності. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.02.2026 у справі № 205/12794/23 (провадження № 61-16986св24). Таким чином, [PERSON] , як особа, що має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а тому судовий збір необхідно компенсувати рахунок держави.

Outcome: partial