Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 28.11.2023 відповідач [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею і банком кредитний договір, про що свідчить її підпис у заяві. Як убачається зі змісту вищевказаного кредитного договору, свої зобов`язання банк перед відповідачкою виконав, надавши їй кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19.11.2025 [PERSON] має заборгованість у розмірі 19 439, 64 грн, яка складається з 14 675,61 грн - заборгованість за кредитом, 4 764, 03 грн - заборгованість по відсоткам. АТ «Акцент-Банк» просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованості у розмірі 19 439, 64 грн та 2 422,40 грн судового збору. Заяви, клопотання учасників справи. Представник позивача АТ ««Акцент-Банк» Шкапенко О.В. в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує . Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, причини її неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином, зокрема, відповідачка викликалась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України на офіційному веб-сайті судової влади України. Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Процесуальні дії у справі. 24.11.2025 представник позивача звернувся із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. 24.11.2025 відповідно до здійсненого авторозподілу передано до провадження судді Воловецького районного суду Закарпатської області [PERSON] . Ухвалою судді Воловецького районного суду Закарпатської області Пелиха О.О. від 24.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. На підставі розпорядження керівника апарату від 12.01.2026 за №31/01-04/26 призначено повторний авторозподіл даної судової справи у зв`язку із увільненням судді [PERSON] від виконання обов?язків судді з призовом на військову службу під час загальної мобілізації та задля неподущення порушень строків розгляду справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026, головуючим суддею для розгляду судової справи було визначено суддю Суху Н.І. Ухвалою від 15.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 03.02.2026 у зв`язку із неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 24.02.2026. Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою судового засідання від 24.02.2026, з огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву не подав, суд на підставі статей 280-282 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, зазначає таке. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 28.11.2023 між АТ «Акцент-Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір № б/н, шляхом приєднання відповідачки до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку на підставі відповідної анкети-заяви. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір, про що свідчить її підпис у анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в "АТ "А-Банк".. Сторони узгодили розмір кредиту (кредитного ліміту), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, інших сум, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на умовах договору. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивачем надано суду: довідку за картами на ім`я [PERSON] про видані картки; довідку за лімітами за період з 28.11.2023 по 19.11.2025. Також позивачем долучено до позовної заяви банківську виписку по картці, яка містить відомості про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів з погашення боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем. Відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим станом на 19.11.2025 [PERSON] має заборгованість у розмірі 19 439, 64 грн, яка складається з 14 675,61 грн - заборгованість за кредитом, 4 764, 03 грн - заборгованість по відсоткам. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зіст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК України. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.629 та ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит згідно ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 28.11.2023 між АТ «Акцент-Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір № б/н, шляхом приєднання відповідачки до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку на підставі відповідної анкети-заяви. Відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав [PERSON] кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, встановленому договором. Відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим станом на 28.11.2023 [PERSON] має заборгованість у розмірі 19 439, 64 грн, яка складається з 14 675,61 грн - заборгованість за кредитом, 4 764, 03 грн - заборгованість по відсоткам. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунках, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що відповідачем порушено обов`язок щодо сплати заборгованості за кредитним договором та нарахованих відсотків, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивача кредитну заборгованість у сумі 19 439, 64 грн за кредитним договором № б/н від 28.11.2023. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуте судом за його заявою, поданою у процесуальним законом строк (продовж тридцяти днів з дня його проголошення). Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010). Пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року). Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved