Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 48 258,78 гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 гривні. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.09.2020 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфінанс" та [PERSON] укладено Договір № 0955838146/5. На підставі Заявки-анкети № 3282563 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована Відповідачем, шляхом підписання електронним підписом Відповідача, було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0955838146/5. Відповідно до умов викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ - Договір. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 Цивільного Кодексу України), в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Відповідно до умов Договору позики Позичальнику надано кредит в розмірі 3050.00 грн., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1.75 % за один день користування кредитом. 16.12.2021 було укладено договір №16-12/21 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфінанс" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0955838146/5. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0955838146/5. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0955838146/5. Просять суд стягути з [PERSON] заборгованість за Договором №0955838146/5 від 03.09.2020 у розмірі 48 258,78 грн. та судові витрати по справі. Відзиву та будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від відповідача не надходило. Рух справи 20 листопада 2025 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Мінів О.І. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2025 року, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача по справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, призначено судове засідання на 20 січня 2026 року, витребувано письмові докази. (а.с.33-34). 20 січня 2026 року судове засідання не відбулося, справу розглядом відкладено на 02.03.2026 року. 06.01.2026 судом отримано відповідь з АТ КБ «Приват Банк» стосовно рахунків [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , відповідно до якої останній в банку емітовано карту № [NUMBER] . Ідентифікаційні дані власника картки: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , контактні дані [NUMBER] та скеровано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 04.10.2020 по 14.10.2020, яка містить зарахування на суму 3 050,00 грн. номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 04.10.2020 по 14.10.2020 р.р. [NUMBER] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в позовних вимогах просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, що підтверджується оголошенням про виклик розміщене на сайті суду, відзиву на позовну заяву не надала, доводів позивача не спростувала. Тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду, по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 03 вересня 2020 року відповідач [PERSON] в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0955838146/5 від 03.09.2020 року подав до ТзОВ «Інфінанс» заявку-анкету на отримання кредиту №3282563, в якій вказала реквізити банківської платіжної картки № [NUMBER] та яку підписала одноразовим ідентифікатором 5d6w9f. Після цього [PERSON] ознайомилася з умовами пропозиції ТзОВ «Інфінанс» надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0955838146/5 від 03.09.2020 року (оферта) та надання кредиту згідно Заявки -анкети № 3282563 від 04.10.2020 року та прийняла запропоновану пропозицію укласти договір, підписавши акцепт оферти від 04.10.2020 року одноразовим ідентифікатором 5d6w9f. Згідно умов кредитного договору, ТзОВ «Інфінанс» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 3 050,00 грн. на строк 3 роки, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. Відповідно до умов даного договору, відсоткова ставка складає 1,75 % за один день користування кредитом, що нараховується на суму фактичного залишку заборгованості. Згідно листа № 12604_25709112745 від 09.07.2025 року, ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТзОВ «Інфінанс» про те, що на виконання умов договору про переказ коштів № ФК-П-17/08-04 від 03.08.2017 року, ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» 04.10.2020 року перераховано грошові кошти в сумі 3 050,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua -68245455, призначення платежу: зачислення 3050 грн. на карту [NUMBER] . Отже, ТзОВ «Інфінанс» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. З наданого ТзОВ «Інфінанс» розрахунку заборгованості за договором №0955838146 від 03.09.2020 року, розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТзОВ «Вердикт Капітал» та розрахунку заборгованості перед ТзОВ «Коллект Центр», вбачається, що борг [PERSON] по даному договору станом на 28.10.2025 року складає 115 084,28 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3050,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 86 841,28 грн. та заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору 25 193,00 грн., однак заявлена позивачем сума 48 258,78 грн., а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3050,00 грн. Та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги - 45 208,78 грн. При цьому, з даних розрахунків встановлено, що [PERSON] не здійснила жодної сплати з метою погашення кредиту, що свідчить про її відмову від добровільного повернення боргу. Як встановлено з договору факторингу №16-12/21 від 16.12.2021 року та додатків до нього, актів приймання-передавання Реєстру боржників до вказаного договору факторингу, платіжного доручення № 313100085 від 17.12.2021 року на суму 396 244,65 грн., Реєстру боржників до договору факторингу № 16-12/21 від 16.12.2021 року та витягу з даного Реєстру, право вимоги до [PERSON] по договору надання позики № 0955838146 ТзОВ «Інфінанс» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал». В подальшому, ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до [PERSON] по вказаному договору надання позики ТзОВ «Коллект Центр», що підтверджується договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, додатками до цього договору, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.01.2023 року, актами прийому-передачі Реєстру боржників за даним договором факторингу, Реєстром боржників до договору 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року та витягом з даного Реєстру. 06.01.2026 судом отримано відповідь з АТ КБ «Приват Банк» стосовно рахунків [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , відповідно до якої останній в банку емітовано карту № [NUMBER] IBAN [NUMBER] . Ідентифікаційні дані власника картки: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , контактні дані [NUMBER] та скеровано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 04.10.2020 по 14.10.2020, яка містить зарахування на суму 3 050,00 грн. номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 04.10.2020 по 14.10.2020 р.р. [NUMBER] Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем відповідачем своїх зобов`язань за договором позики №0955838146/5 від 03.09.2020 року . Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Вищенаведеними доказами, яким суд надав належну оцінку доведено факт отримання відповідачем кредиту та наявності у нього заборгованості. Оскільки фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку товариству не повернуті, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 48 258,78 грн, з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) становить 3050,00грн та заборгованість за відсотками 45 208,78 грн. Крім того, пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як передбачено частиною 1 статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, право вимоги за кредитним договором № 0955838146/5 від 03.09.2020 року укладеним [PERSON] із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Враховуючи викладене вище, оскільки відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 48 258,78 гривень, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з боржника суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 03 вересня 2020 року у загальному розмірі 48 258,78 гривень. Щодо розподілу судових витрат За змістом частини 1 статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно статті 15 ЦПК Україниучасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 19 Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, виходячи з наведених правових положень, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підставі укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» адвокатом М.М. Ткаченко, відповідно до Витягу з Акту № 15 про надання юридичної допомоги від 01.10.2025 року, була надана послуга усна консультація з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду. Відповідно до Договору про надання правничої (правової) допомоги та Акту № 15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року передбачена вартість послуг, яка за домовленістю сторін з розрахунку6годин складає 16 000,00 грн. З аналізу акту про надання правової допомоги від 31.10.2025 та предмету договору про надання правничої (правової) допомоги вбачається, що послуга адвоката полягала у наданні правової допомоги у усній консультації та складанні позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи, та пропорційності до розміру задоволених позовних вимог. Оцінюючи співмірність послуг категоріям складності справи, ціни позову, обсягом наданих послуг, суд враховує, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить48 258,78грн, справа відноситься до справ незначної складності з типовим предметом позову, позивач та його представник у судових засіданнях участі не приймали, за наслідком розгляду справи винесене заочне рішення. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума у розмірі 16 000, 00 грн в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Кіцманському районному суді Чернівецької області, яку просить стягнути позивач з відповідача не є пропорційною та розумною. Суд зазначає, що сума у розмірі 3 000,00 грн в якості судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги під час розгляду справи в Кіцманському районному суді Чернівецької області, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, буде відповідати пропорційності розміру задоволених позовних вимог, є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони. За правилами частини 2 статті 141 ЦПК Українисудові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При пред`явленні позову позивачсплатив судовий збір у розмірі 2 422,40грн. Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр». На підставі викладеного,

Outcome: partial