Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про припинення права власності на частку у праві спільної часткової власності у зв`язку із неподільністю майна, в якому просить припинити право власності [PERSON] на 1/4 частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] ; визнати за нею право власності на 1/4 частки квартири [ADDRESS] у повному обсязі, судові витрати покласті на відповідача. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] - 2/4 частки, [PERSON] - 1/4 частки, [PERSON] - 1/4 частки. Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №240725-1 від 31.07.2025 ринкова вартість квартири становить 801826 грн. Таким чином вартість 1/4 частки становить 2000 456 грн. Спірна квартира є неподільною, що виключає можливість виділення частки відповідача в натурі. Оскільки квартира є неподільною, частка відповідача становить 1/4, а позивач є власником 2/4 та внесла на депозит грошову компенсацію у розмірі що відповідає вартості частки відповідача, наявні підстави для припинення права власності відповідача на його частку у квартирі. Рівненського району.Позивач вказує, що не має іншого житла, проживала сама у квартирі. іі син - [PERSON] постійно вчиняє домашнє насильство відносно неї, вона немає спокою, постійно живе в тривозі. Відповідачу на праві власності належить земельна ділянка та житловий будинок в [ADDRESS] Ухвалою суду від 16.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в справі. 27.10.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Вказує, що у позивача є інше житло, у нього є оригінали документів про придбання [PERSON] 05.03.2021 року квартири за адресою: [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу №805, та 02.11.2021 року квартири за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу №3538. Третя особа має у власності житловий будинок в [ADDRESS] . Зазначає, що не вчиняє домашнього насильства стосовно позивача, а також що близько року не міг потрапити у свою квартиру, через вчинення перешкод позивачкою, справа №569/9978/24. Щодо житлового будиноку в [ADDRESS] , вказує, що в будинку відсутні зручності, немає газу, води, електрики, в ньому неможливо проживати, а також він арештований. Зазначає, що в квартирі зареєстрований також його неповнолітній син, зазначає про наявність конфліктів з матір"ю. Категорично не погоджується з виплатою йому компенсації, що є порушенням його права як співвласника, просить відмовити в позові. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, з підстав викладених у відзиві. Третя особа в судовому засіданні пояснила, що позивач є людиною похилого віку, часто хворіє, іншого житла немає, через постійні конфлікти з відповідачем не можуть проживати в одній квартирі, просить позов задоволити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] загальна площа 29,4 кв.м. на праві спільної часткової власності належить: [PERSON] - 2/4 частки, [PERSON] - 1/4 частки, [PERSON] - 1/4 частки. Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №240725-1 від 31.07.2025 ринкова вартість квартири становить 801826 грн. Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб від 04.12.2024 року №32482 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру ресових прав на нерухоме майно Відповідачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка 5624683700:03:007:0039 та житловий будинок в [ADDRESS] . За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з частинами першою, другою статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України). Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09.01.2025 року в справі № 569/9978/24, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення задоволено частково. Зобов`язано відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, шляхом вселення [PERSON] до квартири[ADDRESS] та зобов`язати [PERSON] надати [PERSON] ключі від квартири. Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як зазначалось, відповідачу [PERSON] належить 1/4 частка квартири[ADDRESS] , загальна площа 29,4 кв.м. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Устатті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зазначила, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») встатті 365 ЦК Українисвідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першоїстатті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). Звертаючись до суду з позовом позивач [PERSON] просила припинити право власності [PERSON] на 1/4 частку спірної квартири на підставі статті 365 ЦК України та визнати за нею право власності на 1/4 частку зазначеного нерухомого майна, посилаючись на те, що частка відповідача у спільному майні є незначною, виділ такої частки у натурі є неможливий, припинення права на частку не завдасть істотної шкоди його правам та інтересам, оскільки він має у власності інше нерухоме майно. Для припинення права на частку у спільному майні на підставі позову інших співвласників судам належно встановити наявність хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. Зважаючи на практику Верховного Суду, істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку. Однак, суд не погоджується з позивачем про те, що 1/4 частка квартири, що становить 7,35 кв.м житлової плащі, є незначною, а тому при вирішенні позову застосування пункту 1 частини 1 статті 365 ЦК України є неприйнятним. Доводи відповідача про неможливість виділення частки у спірній квартирі в натурі в окреме жиле приміщення не є безумовною підставою для примусового припинення права власності відповідача на частину належної йому спірної квартири, оскільки судом встановлена істотність шкоди, яка може бути завдана відповідачу внаслідок припинення його права власності на частку у спільному майні. Також суд з цих підстав відхиляє доводи відповідача про неможливість спільного володіння і користування майном, оскільки за умови, що припинення права власності відповідача на частку у спільному майні завдає істотної шкоди його інтересам, вказане не може бути підставою для припинення права на частку відповідно достатті 365 ЦК України. Позивач категорично заперечує проти припинення права власності на належну йому частку у спірному майні і отримання грошової компенсації. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доводи сторін, суд вважає, що позбавлення [PERSON] права власності на 1/4 частку у спірному майні може завдати істотної шкоди його інтересам. Крім того, сам по собі факт перебування у власності відповідача іншого нерухомого майна не є підставою для припинення його права власності у спірній квартирі та не свідчить про те, що припинення права власності на спірне майно не завдасть істотної шкоди його інтересам. Таким чином, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, вважає, що 1/4 частки спірної квартири не можна вважати незначною, а тому позбавлення права на частку у спірному майні може завдати істотної шкоди інтересам відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed