Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

29.01.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що 30.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1490-7760, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 9600,00 гривень, із базовим періодом 14 днів, строком кредитування на 300 днів, зі зниженою ставкою 0,90 % та зі стандартною ставкою 1,00 %. Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього станом на 09.12.2025 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 45481,00 гривень, з яких: 7900,00 гривень заборгованість за кредитом, 30361,00 гривня заборгованість за нарахованими процентами, 5300,00 гривень заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України та 1920,00 гривень заборгованість по комісії. З наведених мотивів та підстав просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1490-7760 від 30.12.2024 року в розмірі 45481,00 гривня та судові витрати у розмірі 2662,40 гривень. Ухвалою судді від 02.02.2026 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 10 годину 30 хвилин 02.03.2026 року. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи знаходиться клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Резуєва Є.В., в якій він просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи (а.с.60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1490-7760, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 9600,00 гривень, із базовим періодом 14 днів, строком кредитування на 300 днів, зі зниженою ставкою 0,90 % та зі стандартною ставкою 1,00 %. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ч.ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі та перерахувало відповідачу суму кредиту. Відповідач у повному обсязі та належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 09.12.2025 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 45481,00 гривень, з яких: 7900,00 гривень заборгованість за кредитом, 30361,00 гривня заборгованість за нарахованими процентами, 5300,00 гривень заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України та 1920,00 гривень заборгованість по комісії. З огляду на те, що відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору належним чином своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та процентів, передбачених кредитним договором, не виконав, внаслідок чого має заборгованість, яка в добровільному порядку відповідачем не погашена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1490-7760 від 30.12.2024 року в розмірі 40181,00 гривня, яка складається з 7900,00 гривень заборгованості за кредитом, 30361,00 гривня заборгованості за нарахованими процентами та 1920,00 гривень заборгованість по комісії є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено і такий діє по даний час. Пунктом 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже нарахування позивачем 5300,00 гривень заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. На підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 гривні та заявлено позовні вимоги про стягнення 45481,00 гривні. Судом задоволено позовні вимоги на суму 40181,00 гривні, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2352,14 гривень. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial