Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №4373651 від 28.09.2021 року у розмірі 66 241 грн. 30 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено Договір №4373651, за умовами якого відповідачу надається кредит у розмірі 20 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. В подальшому, 13 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором №4373651. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором №4373651 Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за Кредитним договором №4373651. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4373651 від 28.09.2021 року становить 66 241 грн. 30 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 10 660 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 55 581 грн. 30 коп. Ухвалою суду від 26.11.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористався - відзив на позовну заяву до суду не надав. За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 28 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №4373651, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 20 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, тобто до 28 жовтня 2021 року. Згідно п. 1.5.1, 1.5.2, 1.6. Договору, комісія за надання кредиту 660 грн. 00 коп., яка нараховується за ставкою 3,30% від суми кредиту одноразово, проценти за користуванням кредитом 2 280 грн. 00 коп., яка нараховуються за ставкою 0,38% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.4. Договору, повернення кредиту та сплата винагород (плати): 2.4.1. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. 2.4.2. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п.1.4. Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4 , п.3.2.5 Договору. У випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або звернути стягнення на майно, що належить Позичальнику на праві власності (п.3.2.5 договору). Кредитний договір відповідачем підписано за допомого електронного підпису - одноразового ідентифікатора J10984. Відповідно до квитанції №eb85f6e9-b526-4522-8ba7-52ae2a5ada06_637684349586842204 від 28.09.2021 року, відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 20 000 грн. 00 коп. З наданого розрахунку ТОВ «Мілоан» убачається, що заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №4373651 за період з 28 вересня 2021 року по 27 грудня 2021 року становить 43 855 грн. 30 коп., з яких: 10 660 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 33 195 грн. 00 коп. заборгованість по процентам. Між тим, заборгованість нараховувалась відповідно до п. 1.5.2, 1.6, 2.3.1.2 договору. 13 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Згідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №4373651 у розмірі 43 855 грн. 30 коп., з яких: 10 660 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 33 195 грн. 00 коп. заборгованість по процентам. Відповідно до розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №4373651 за період з 13 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року становить 66 241 грн. 30 коп., з яких: 10 660 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 33 195 грн. 30 коп. заборгованість по процентам, 22 386 грн. 00 коп. нараховані відсотки згідно кредитного договору. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №4373651 у розмірі 66 241 грн. 30 коп., з яких: 10 660 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 55 581 грн. 30 коп. заборгованість по процентам. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Положеннями ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.610,612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Судом установлено, що 28 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №4373651. Вищевказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором), а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Надана позивачем квитанція №eb85f6e9-b526-4522-8ba7-52ae2a5ada06_637684349586842204 від 28.09.2021 року є належним та допустимим доказом на підтвердження перерахування первісним кредитором кредитних коштів відповідачу на умовах визначених кредитним договором №4373651 від 28.09.2021 року. Отже, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконав належним чином, надавши позичальнику у користування кредитні кошти. У свою чергу, позичальник порушив умови договору, допустивши прострочення платежів щодо повернення кредиту та процентів за користування грошовими коштами, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за Кредитним договором №4373651 від 28.09.2021 року у розмірі 66 241 грн. 30 коп., з яких: 10 660 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 55 581 грн. 30 коп. заборгованість по процентам. Однак, суд дослідивши матеріали справи не погоджується з нарахованими процентами за користування кредитом, з огляду на наступне. Відповідно до положень п. 2.3. Договору №4373651 від 28.09.2021 року, сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних умовах. Продовження строку кредитування на пільгових умовах відбувається строком на, 3, 7 та 15 днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом). Продовження строку кредитування на стандартних умовах відбувається у разі, якщо після завершення строку кредитування позичальник продовжує користуватися кредитними коштами. Такий строк користування кредитом сторони визначили тривалістю 60 днів. Таким чином, у п. 2.3. Договору №4373651 від 28.09.2021 року, сторонами погоджено максимальний строк користування кредитом, що становить 60 днів, тобто нарахування процентів за цей період є платою позичальника за правомірне користування кредитними коштами. Як убачається із наданого позивачем розрахунку ТОВ «Мілоан», відповідач жодних дій для продовження строку кредитування не вчиняв, представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів того, що відповідач здійснював платежі у рахунок погашення кредитної заборгованості, враховуючи п. 2.3. Договору, суд приходить до висновку, що строк Кредитних договорів було продовжено на стандартних (базових) умовах та кінцевий строк кредитування (60 днів) сплив 27 грудня 2021 року. З наданого розрахунку ТОВ «Мілоан» убачається, що заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №4373651 від 28.09.2021 року розраховувалась за період з 28 вересня 2021 року по 27 грудня 2021 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договором про споживчий кредит №4373651 від 28.09.2021 року за період з 28 вересня 2021 року по 27 грудня 2021 року у розмірі 43 855 грн. 30 коп., яких: 10 660 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 33 195 грн. 00 коп. заборгованість по процентам. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, доказів на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві також не надав, розрахунки заборгованості не спростував. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 1 603 грн. 87 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 593 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial