Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», від імені якого діє Усенко М.І., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №4270391 від 29.10.2021 у розмірі 89700 грн. В обґрунтування заявленого позову зазначається, що 29.10.2021 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] (надалі - Відповідач) та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №4270391 (надалі - Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав кошти у розмірі 20000 грн., на умовах, визначених кредитними договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені Договором. 09.02.2022 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №80-МЛ/Т від 09.02.2022, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №4270391 від 29.10.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 89700 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 20000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 67500 грн., прострочена заборгованість за комісією становить - 2200 грн. Ухвалою суду від 23.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті. Окрім того, задоволено клопотання позивача про витребування з АТ «Сенс Банк» інформації. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який з дотриманням вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Положенням ч. 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Як визначено ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із наданих до позовної заяви копій документів судом встановлено, що 29.10.2021 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №4270391, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн, строк кредиту - 30 днів, термін дати повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 28.11.2021. Окрім цього, 29.10.2021 відповідачем підписано Анкету-заяву №100934758 з погодженими основними умовами. З довідки, наданої ТОВ «Мілоан» від 14.10.2024 вбачається, що відповідач ідентифікований із застосуванням електронного пілпису одноразовим ідентифікатором: одноразовий ідентифікатор L49648, дата і час 23:31 29.01.2021, номер телефону [NUMBER] . Платіжним дорученням №59867602 від 29.10.2021 підтверджується переказ коштів у розмірі 20000 грн. З інформації, отриманої від АТ «Сенс Банк» на ухвалу суду від 23.07.2025 вбачається, що на ім`я [PERSON] відкрито картку № [NUMBER] , та 29.10.2021 відбулось зарахування коштів у розмірі 20000 грн. Окрім цього, надання виписку про рух коштів за 29.10.2021. Надалі між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення права вимоги №80-МЛ від 09.02.2022, у зв`язку з чим позивач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками перед первісним кредитором, включно і до [PERSON] за кредитним договором №4270391 від 29.10.2021 (згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №80-МЛ від 09.02.2022). Із наданого позивачем розрахунку встановлено, що заборгованість відповідача за договором №4270391 становить 89700 грн, яка складається: 20000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 67500 грн - заборгованість за сумою відсотків, 0 грн - заборгованість за комісією. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як визначено ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу приписів ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Положенням ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, у відповідача існує обов`язок повернути надані кредитні кошти, а позивач, як новий кредитор, вправі вимагати їх повернення на свою користь. Відтак, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20000 грн та відсотками у розмірі 67500 грн підлягає задоволенню. Щодо заявленої вимоги про стягнення витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджено наданою платіжною інструкцією № 14921 від 07.07.2025. Відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. покладається на відповідача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивач надав такі документи: акт № 1254 наданих послуг правової (правничої) допомоги; детальний опис наданих послуг до акту №1254 за договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025; договір про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між АБ «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал». Ухвалюючи рішення щодо судових витрат, суд керується такими положеннями законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Як визначено ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За приписами ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, суд враховує послідовну правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22, відповідно до якої, саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи висновки суду по суті спору, наявність доказів на підтвердження понесених позивачем судових витрат, відсутність заперечень з боку відповідача щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved