Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Документ сформований в системі «Електронний суд» 01.12.2025, зареєстрований за вх. № 94340/25. Позов обґрунтовано тим, що з 19.04.2017 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Проте, через різність характерів та поглядів зникло почуття кохання та поваги один до одного, вони перестали розуміти один одного, спільно вирішувати основні питання життєдіяльності сім`ї, в них відсутнє взаєморозуміння, взаємна допомога та підтримка, внаслідок чого вони не підтримують подружні шлюбні відносини.Сторони фактично припинили подружні відносини, не мають наміру примиритися. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам, примирення неможливе. Ухвалою від 29.12.2025суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляд справи; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, на стягненні судового збору з відповідачки не наполягає. Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила встановити, що зустрічі батька з дитиною можуть відбуватися виключно у присутності матері. Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.01.2026, зареєстрований судом 15.01.2026 за вх. № 3009/26. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна підлягає задоволенню з огляду на таке. 04.08.2017 сторони зареєстрували шлюб. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлено. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки відповідачка не заперечувала проти задоволення позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин у справі. Щодо встановлення порядку та виховання дитини суд зазначає таке. Оскільки предметом спору у цій справі є розірвання шлюбу, провадження у справі відкрито за вимогою про розірвання шлюбу, суд не вирішує спір між сторонами щодо встановлення порядку та виховання дитини в межах цієї справи. З огляду на те, що позивач не просить стягувати судові витрати з відповідачки у разі задоволення позову, враховуючи принцип диспозитивності, встановлений статтею 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи.

Outcome: approved