Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 157916 від 23.10.2024 року у сумі 33309 грн. 81 коп., судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 23.10.2024 року ТОВ "ФК "Кредіплюс" та відповідачка [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №157916 на суму 18750,00 грн у формі електронного документа з використанням останньою одноразового ідентифікатора c694efd1. Кредитор виконав своє зобов`язання. Однак відповідачка належним чином не виконала своїх обов`язків щодо повернення коштів, тому за нею рахується заборгованість у розмірі 33309,81 грн, із яких 18750,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 13758,81 грн заборгованості за відсотками, 801,00 грн заборгованості за комісією, 600,00 грн - заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 16.04.2025 між ТОВ «ФК`Кредіплюс» та позивачем укладено договір факторингу № 16042025, згідно з яким перший відступив останньому право грошової вимоги до відповідачки. Ухвалою судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Також в ухвалі задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк». Від АТ КБ «Приватбанк» 05.02.2026 надійшли витребувані судом відомості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві, поміж іншого заявив вимогу про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористався. Відповідно до ст.191 ЦПК України, - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як установив суд із матеріалів справи, порядок надання кредиту в ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" визначено Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС". У Договорі про споживчий кредит у публічній його частині ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" визначило умови кредитування, які пропонує Товариство загально для всіх позичальників . 23.10.2024 року [PERSON] ознайомилася з основними умовами кредитування у ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" та запропонованою ним публічною пропозицією, на підтвердження чого до позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту, а також подала заявку на видачу кредиту, які підписала одноразовим ідентифікатором c694efd1. Після ознайомлення з основними умовами кредитування, [PERSON] в електронній формі уклала з ТОВ "ФК "Кредіплюс" договір про споживчий кредит № 157916, який підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором c694efd1, за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 2.6 договору, надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п. 2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п. 2.6 договору, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором (п. 2.1). Сума кредиту становить 18750,00 грн. Надається не пізніше наступного дня після укладення договору в такому порядку: у розмірі 15000.00грн. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті (далі - рахунок позичальника); у розмірі 3750.00 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.1). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 330,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована (п. 2.3). Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн (п. 2.4). Комісія за надання кредиту становить 2470,65 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору… (п. 2.5). Загальний строк кредитування 126 днів, із 23.10.2024 до 26.02.2025 (п. 2.6). Денна процентна ставка 17517.81 грн. = 0,7415%/день. (п. 2.7.1). Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 9 403,10%річних. (п. 2.8). На підтвердження факту перерахування первісним кредитором відповідачу [PERSON] , через ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" 23.10.2024 грн на карту 5168-74ххххх7233 за договором №157916 суму кредитних коштів у розмірі 15000,00 грн., позивач надав інформаційну довідку. Про те, що картка № [NUMBER] належить [PERSON] , свідчить повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 25.01.2026. В даному повідомлені вказано, що фінансовим номером телефону є [NUMBER] . Саме такий номер телефону вказаний як фінансовий у спірному договорі і те, що по рахунку № [NUMBER] було зарахування коштів на суму 15000,00 грн, від 23.10.2024 року. В підтвердження надано і виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 23.10.2024 року по 28.10.2024 року. (а.с.23-24) Як установив суд із картки обліку виконання договору 157916, яка складена ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС", заборгованість [PERSON] за договором №157916 від 23.10.2024 становила 33909,81 грн, з яких: 18750,00 грн заборгованості за тілом, 13758,81 грн заборгованості за відсотками, 801,00 грн заборгованості за комісією, 600,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Проценти нараховувалися за період із 23.10.2024 до 26.02.2025, що в межах строку кредитування. Щомісячна комісія за управління та обслуговування кредиту нарахована на підставі п. 2.4 кредитного договору. В позові наявна таблиця щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором №157916 від 23.10.2024 року . Крім того позивач зазначив, що право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №157916 від 23.10.2024 перейшло до нього на підставі договорору факторингу № 16042025, який укладено 16.04.2025 між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та ТОВ "Юніт Капітал". Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 16042025 від 16.04.2025 (Реєстр прав вимог №1), ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" отримав право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором №157916 від 23.10.2024, а саме: 18750,00 грн - зоборгованість за основним зобов`язанням, 13758,81 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 801,00 грн - заборгованість за нарахованою комісією, 600,00 грн - заборгованість по штрафах, що складає загальну суму 33909,81 грн.. У заборгованість по тілу кредиту 18750,00 грн (15000,00 грн.+3750,00) увійшла сума заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини, що обумовлено умовами кредитного договору, з якими відповідачка погодилася, підписавши кредитний договір. Факт реального переходу права вимоги ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до відповідачки підтверджується самим договором факторингу та витягом з Додатку № 1 до договору факторингу, а також актом приймання-передачі Реєстру №1 і платіжною інструкцією. Виписка з особового рахунку за кредитним договором №157916 від 23.10.2024 вказує на те, що після переходу права вимоги до [PERSON] , ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" будь-яких нарахувань не здійснювало. Заборгованість нарахована за період з 23.10.2024 року по 01.11.2025 року. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного/неналежного виконання умов кредитного договору. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). З урахуванням описаних вимог законодавства, суд дійшов переконання, що ТОВ "ФК "Кредіплюс" та [PERSON] , уклали договір про споживчий кредит №157916 в електронному вигляді, що підтверджує існування між ними кредитних правовідносин, а відтак до цих правовідносин застосовує вимоги ст. 509, 626, 628, 1054 ЦК України. Так, у ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ТОВ "ФК "Кредіплюс» свої зобов`язання за договором №157916 від 23.10.2024 виконало в повному обсязі, перерахувавши на користь відповідачки 18750,00 грн, з яких 15000,00 грн перерахував кредитні кошти на картковий рахунок позичальниці, 3750,00 грн - зарахував на погашення комісії за надання кредиту, що підтверджується описаними вище доказами та відповідає умовам договору, з якими відповідачка погодилася, засвідчивши це своїм електронним підписом. Як указано вище та підтверджується карткою обліку виконання договору, [PERSON] , після перерахування на її корись кредитних коштів не повернула їх, хоча, згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержавння процентів встановлюються договором, кредитодавець нараховував позичальнику відсотки, що передбачені умовами кредитного договору, з розміром яких відповідач погодився. [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Заперечень від останньої з даного приводу до суду не надходило. Відповідачка не підтвердила факту належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту та процентів. Будь-яких заперечень не висловлювала ні щодо факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, ні щодо суми заборгованості, яка нарахована ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС". З урахуванням указаного, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18750,00 грн (15000,00 грн - перераховані на рахунок відповідачки + 3750,00 грн - стягнутої комісії за надання кредиту), а також за процентами в сумі 13758,81 грн, які нараховувалися первісним кредитором за період із 23.10.2024 року до 26.02.2025, що в межах строку кредитування, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, підлягають до задоволення. Водночас суд звертає увагу на те, що комісія за надання кредиту, яка увійшла до складу тіла кредиту, нарахована відповідно до умов спірного договору, з якими відповідачка погодилася, та є такою, що відповідає вимогам ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", якою визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Натомість щодо нарахованої заборгованості за комісією в сумі 801,00 грн суд зазначає таке. Пунктом 2.4 договору про споживчий кредит №157916 від 23.10.2024 передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, а саме: 1,00 грн - знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту та 100,00 грн - стандартний тариф комісії за управління та обслуговування кредиту. Водночас у договорі не зазначено конкретного переліку послуг кредитодався, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці, та за які встановлена щомісячна комісія. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". За обставинами цієї справи пунктом 2.4 договору про споживчий кредит №157916 від 23.10.2024 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування". Враховуючи наведене, суд уважає, що положення кредитного договору №157916 від 23.10.2024 про зобов`язання позичальниці сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно є нікчемними. Відтак, позивачем у даній справі безпідставно заявлено до стягнення заборгованість по комісії на суму 801,00 грн, тому в цій частині позову слід відмовити. Щодо заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) в сумі 600,00 грн., позивач не стягує з відповідача. Факт переходу права вимоги до [PERSON] , від ТОВ "ФК "Кредіплюс" до ТОВ "Юніт Капітал" підтверджується описаними вище договором факторингу, реєстром прав вимог №1, актом приймання-передачі реєстру №1 та платіжною інструкцією, відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Договір, укладений між відповідачкою та первісним кредитором, договір факторингу, укладені між первісним кредитором та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів. Таким чином, позивач підтвердив своє право вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит №157916 від 23.10.2024. Після отримання права вимоги до [PERSON] , ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" не здійснювало будь-яких інших нарахувань. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови договору про споживчий кредит №157916 від 23.10.2024, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаним зобов`язанням на підставі описаного вище договору факторингу, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 32508 грн.81 коп., що становить 0,98 % від заявленої до стягнення суми заборгованості), із яких: 18750,00 грн - заборгованість за тілом кредиту,13758,81 грн - заборгованість за процентами, а позовні вимоги задовольнити частково, відмовивши у стягненні заборгованості за комісією за щомісячне обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 0,98% (32508,81:33309,81х100) від розміру заявлених позовних вимог, а тому відшкодуванню підлягають витрати по сплаті судового збору на суму 2364,15 грн. (32508,81х2422,40:33309,81) та витрати на професійну правничу допомогу на суму 6860,00 грн. (7000:100х0,98), тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial