Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

15 жовтня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОКВП "Дніпро-Кіровоград" є виконавцем послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, у тому числі за місцем проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] , з особовим рахунком № [NUMBER] . Таким чином, відповідач згідно з укладеним індивідуальним договором від 24 березня 2016 року та згідно з ч. 5 ст. 13, ч. 7 ст. 14 Закону "Про житлово-комунальні послуги", з 10 березня 2022 року являється споживачем комунальних послуг, які надаються позивачем. При цьому, у вищевказаному будинку 24 березня 2023 року встановлено вузол комерційного обліку водопостачання. Нарахування плати за спожиті комунальні послуги з водопостачання та водовідведення проводиться відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (ст. ст. 7, 9, 14), Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (ст. ст. 3, 9), Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Відповідно до ч. 5 ст. 13, ч. 7 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний договір приєднання вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на вебсайті ОКВП "Дніпро-Кіровоград", власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги, та в цей час надавалися послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показниками вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Плата за спожиті житлово-комунальні послуги здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 9, ч. 3 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідач, у порушення вказаних норм, має заборгованість за надані послуги за період з 01 січня 2022 року по 01 вересня 2025 року на загальну суму 33 334,15 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 33 334,15 грн., інфляційні витрати в розмірі 5 300,92 грн., 3 % річних у сумі 1 179,41 грн. та понесені судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору в розмірі 3 028,00 грн. (а.с. 2-3) Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено на 26 листопада 2025 року. (а.с. 20-21) Судовий розгляд, призначений на 26 листопада 2025 року, відкладено до 20 січня 2026 року за клопотанням представника відповідача. (а.с. 26) 20 січня 2026 року відповідачем подано до суду заяву про долучення доказів до матеріалів справи. (а.с. 34) Судовий розгляд, призначений на 20 січня 2026 року, відкладено до 03 березня 2026 року за клопотанням відповідача та для надання можливості представнику позивача ознайомитися із поданими відповідачем доказами. (а.с. 40) Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд долучити до матеріалів справи довідку про нарахування плати та розмір платежів. (а.с. 44) Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнає частково, просить суд врахувати платежі, які здійснені нею після подання позовної заяви. (а.с. 43) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 листопада 2015 року, [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору дарування. (а.с. 10) 24 березня 2016 року між ОКВП "Дніпро-Кіровоград" та відповідачем укладено договір про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, що підтверджується копією відповідного договору. (а.с. 7-8) Відповідно до копії акту № 172 про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 24 березня 2023 року, за адресою: [ADDRESS] , встановлено та прийнято на абонентський облік комерційний прилад обліку. (а.с. 12) Копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ИИ-00303230824055 від 26 серпня 2024 року, підтверджується, що лічильник води КВ-1,5 DN 15, заводський номер 318558 відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 Лічильники води крильчасті клас А в умовах експлуатації. (а.с. 15) 11 жовтня 2024 року відповідач підписала заяву-приєднання, відповідно до якої приєдналася до договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення ОКВП "Дніпро-Кіровоград". (а.с. 9) Відповідно до розрахунку, наданого ОКВП "Дніпро-Кіровоград" по особовому рахунку № [NUMBER] , встановлено, що відповідачу за адресою: [ADDRESS] , нараховано плату за спожиті послуги водопостачання та водовідведення за період з січня 2022 року по вересень 2025 року, на суму 33 334 грн. 15 коп.. (а.с. 4-5) Відповідач здійснювала платежі за надані послуги з водопостачання та водовідведення на рахунок ОКВП "Дніпро-Кіровоград", що підтверджується копіями платіжних інструкцій: від 04 вересня 2025 року - 500,00 грн.; від 28 вересня 2025 року - 1 000,00 грн.; від 07 листопада 2025 року - 1 000,00 грн.; від 24 листопада 2025 року - 1 000,00 грн.; від 24 листопада 2025 року - 2 000,00 грн. (а.с. 35-39) Із уточненого розрахунку, наданого ОКВП "Дніпро-Кіровоград" по особовому рахунку № [NUMBER] , встановлено, що відповідачу за адресою: [ADDRESS] , нараховано плату за спожиті послуги водопостачання та водовідведення за період з січня 2022 року по лютий 2026 року на суму 28 407 грн. 48 коп.. (а.с. 45-46) Відповідно до розрахунку наданого позивачем, інфляційні втрати по особовому рахунку № [NUMBER] , складають 5 300 грн. 92 коп., три відсотки річних від простроченої суми становить 1 179 грн. 41 коп.. (а.с. 6) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до статті 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Із змісту ч. 1 ст. 901 ЦК слідує, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із ст. 68 ЖК УРСР наймач зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими у встановленому порядку. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із п. п. 5 п. 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05 липня 2019 року, споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Пунктом 38 "Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення" передбачено, що споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Закон України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг. Згідно із положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Оператор зовнішніх інженерних мереж не менш як за два місяці до встановлення вузлів комерційного обліку повідомляє власників (співвласників) будівлі про намір встановити такий вузол та вартість такого встановлення. Порядок такого інформування визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок інформування оператором зовнішніх інженерних мереж власників (співвласників) будівлі, про намір встановлення вузла комерційного обліку, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06 червня 2018 року № 444, відповідно до якої, днем отримання повідомлення власниками (співвласниками) будівлі є дата розміщення повідомлення на офіційному веб-сайті оператора зовнішніх інженерних мереж, а у разі відсутності такого сайту - на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування. ОКВП "Дніпро-Кіровоград", як оператор зовнішніх мереж, повідомив власників (співвласників) будинку [ADDRESS] , про намір встановлення вузла комерційного обліку на офіційному сайті підприємства, 10 лютого 2020 року. (а.с. 11) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує загальний облік її споживання, згідно з показниками його засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності за нормами споживання, встановленими органами місцевого самоврядування. Статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено обов`язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. У постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, від 20 листопада 2024 у справі № 463/6799/18 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання щодо своєчасності плати за фактично отримані послуги належним чином не виконувала, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносила, чим порушила вимоги ст. 526 ЦК, якою передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником позивача подано до суду уточнений розрахунок заборгованості, складений з урахуванням часткової сплати відповідачем заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, відповідно до якого сума заборгованості становить 28 407,48 грн. Водночас відповідач не надала суду достатніх та допустимих доказів на спростування визначеного позивачем розміру заборгованості. Таким чином, встановивши, що відповідач користувалася послугами з водопостачання та водовідведення, які надавалися позивачем, однак своєчасно та в повному обсязі їх не оплачувала, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 28 407,48 грн. Щодо позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що оскільки відповідач, будучи зобов`язаною своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинила виконувати взяті на себе зобов`язання, не сплачувала заборгованість добровільно, у зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та три відсотки річних за прострочення нею виконання грошового зобов`язання. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, який відповідно до ч. 4 ст. 264 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, у зв`язку з простроченням оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, вимоги позивача про застосування статті 625 ЦК України та стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних є обґрунтованими, а відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, за період з 01 січня 2024 року по 31 серпня 2025 року, три відсотки річних у сумі 1 179,41 грн. та інфляційні втрати в розмірі 5 300,92 грн., а тому позов у цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 61035 від 10 жовтня 2025 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3 028,00 грн. На підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", ст. ст. 525, 625 ЦК України, ст. ст. 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial