Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 38012,00 грн., судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Вимоги мотивує тим, що 29.04.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №2335955 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 11650,00 грн., які він зобов`язався повернути, та сплатити проценти за користування кредитом. 26.02.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №2335955 від 29.04.2020 року. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 38012,00 грн., з яких 11650,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 26362,00 грн. заборгованість за процентами. У зв`язку з цим позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що позов визнає частково, а саме просив зменшити суму витрат на професійну правничу, оскільки вважає її завищеною. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 29.04.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» (Товариство) та [PERSON] (Споживач) було укладено договір №2335955 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту становить 11650,00 грн. Строк кредиту 30 днів. Знижена процентна ставка 1,62% в день, стандартна процентна ставка 1,90% в день. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування платіжної картки № [NUMBER] . (а.с. 12-14). ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, перерахувавши 29.04.2020 року кошти в сумі 11650,00 грн. на картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Вей фор пей» №6516-ВП від 16.12.2025 року. (а.с. 18). 26.02.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» (Кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021, згідно умов якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. (а.с. 26 зворотній бік-30). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 від 26.02.2021 року ТОВ «Авентус Україна» відступила ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №2335955 від 29.04.2020 року, загальна сума заборгованості за кредитом становить 38012,00 грн. (а.с. 30 зворотній бік). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2335955 від 29.04.2020 року заборгованість [PERSON] станом на 25.02.2021 року становить 38012,00 грн. Проценти нараховувались а період з 29.04.2020 року по 27.08.2020 року (а.с. 20-26). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.610, ч.1 ст.625 ЦК України). Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір №2335955 від 29.04.2020 року укладений між первісним кредитором та [PERSON] у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, комісії, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено виконання ТОВ «Авентус Україна» своїх зобов`язань за договором №2335955 від 29.04.2020 року щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, встановленому договором. Також позивачем доведено набуття права вимоги за договором №2335955 від 29.04.2020 року відповідно до копій договору про відступлення права вимоги, квитанцій про перерахування коштів на виконання договору, витяг з реєстру боржників, де зазначено суму заборгованості [PERSON] . Тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у межах заявлених вимог 11650,00 грн. заборгованості за тілом кредиту. Одночасно позивачем не обґрунтовано належними доказами нарахування заборгованості за відсотками у розмірі 26362,00 грн. Відповідно до умов договору №2335955 від 29.04.2020 року сторонами узгоджено строк кредитного договору 30 днів. Доказів пролонгації договору відповідно до п.4.2 договору матеріали справи не містять, проте із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» відсотки в сумі 221,35 грн. в день були нараховані за 121 день, тобто 30 днів в межах строку кредитування та 91 день поза межами строку кредитування. Нарахування відсотків поза межами дії строку кредитного договору не відповідає вимогам закону. Розрахунки заборгованості правонаступника первісного кредитора ґрунтуються на вказаному розрахунку, тому не можуть бути взяті судом до уваги. Відтак обґрунтованим є стягнення з відповідача на користь позивача відсотків у розмірі 6640,50 грн. відповідно до п.1.5.2 договору за 30 днів. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. У силу приписів ст.141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому витрати по сплаті судового збору суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог. Також згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025 року, акт №645 наданих послуг від 12.01.2026 року, детальний опис робіт від 12.01.2026 року. Зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, задоволена судом частково, враховуючи конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3000 грн. На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 549, 1054 ЦК України та

Outcome: partial