Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.08.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» і [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9899982, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно договору кредитодавець надав позичальникові кредит на суму 9200,00 грн. На виконання умов Кредитного договору, 12.08.2024 р. первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через банк провайдер на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 8000,00 грн (далі - Платіжна картка), що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням щодо здійснення переказу від 22.09.2025 р. 14.05.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого, ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Юніт Капітал» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № Б/Н від 14.05.2025 року до договору факторингу та акт приймання-передачі. До позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 21216,00 грн, яка складається з 9200,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 8816,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3200,00 грн штрафні санкції. Станом на сьогоднішній день відповідач [PERSON] не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано докази, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 21216,00 грн - заборгованості за кредитним договором, 7000,00 грн витрат на правову допомогу та судовий збір. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 02.12.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, задоволено клопотання про витребування доказів. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином (а.с. 73). Станом на день винесення рішення відповідач не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 12.08.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» і [PERSON] укладено кредитний договір № 00-9899982, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно договору кредитодавець надав позичальникові кредит на суму 9200,00 грн. На виконання умов Кредитного договору, 12.08.2024 р. Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через банк провайдер на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 8000,00 грн (далі - Платіжна картка), що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням щодо здійснення переказу від 22.09.2025 р. 14.05.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого, ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Юніт Капітал» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № Б/Н від 14.05.2025 року до договору факторингу та акт приймання-передачі. До позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 21216,00 грн, яка складається з 9200,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 8816,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3200,00 грн штрафні санкції. Згідно витребуваної судом інформації, а саме виписки від 17.12.2025 р. з АТ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] отримала кошти в розмірі 8000,00 грн 18.08.2024 року. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, не сплачує основний борг згідно графіка погашення кредиту, тому станом на час подачі позову до суду заборгованість позичальника за кредитним договором становить 21216,00 грн, яка складається з 9200,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 8816,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3200,00 грн штрафні санкції. (а.с. 40-42). Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання відповідачем коштів за кредитним договором та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні, а тому позов підлягає задоволенню. Що стосується судових витрат ,то суд зазначає: Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Відповідно до частини 1статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Юніт Капітал» та АБ «Соломко та Партнери» укладено договір про надання юридичної допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року та додаткова угода № 257700873061 до договору про надання юридичної допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року, копія додаткової угоди № 25770874897 до договору про надання юридичної допомоги та акту прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 р., копія свідоцва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія довіреності та ордеру. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved