Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

03 грудня 2025 року представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Великоолександрівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 29 серпня 2009 року позивач проживає з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] - [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що з 2020 року по теперішні час позивач і відповідач фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, перестали жити однією сім`єю. Подружжя не ведуть будь-які спільні справи та не підтримують будь-яких стосунків. Всі зусилля для збереження сім`ї були марними. Примирення неможливе, оскільки обидва усвідомили повну відсутність спільного майбутнього. В зв`язку з чим і звернулася до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, наполягають на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 серпня 2009 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 67, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На даний час сторони припинили шлюбні відносини та не бажають їх у подальшому зберігати, не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство, між ними було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved