Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів. В позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 98 132 грн. Позов мотивовано тим, що з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі від його заробітку (доходу). Однак відповідач своєчасно та в повному обсязі рішення суду не виконує, внаслідок чого у нього станом на жовтень 2025 виникла заборгованість зі сплати аліментів на суму 98 132 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця. Згідно розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 615 072,72 грн. Оскільки вказана заборгованість виникла з вини відповідача, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу - на подання заперечення. (а.с. 21) Позивач [PERSON] та її представник адвокат Побиванецт Ю.В. в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.03.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) 18.06.2010 Золотононінським міськрайонним судом Черкаської області у справі №2-820/2010 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаю чи з 08.04.2010 і до досягнення дочкою повноліття. (а.с.50) Судом встановлено, що вказаний виконавчий лис було пред`явлено на виконання до Драбівського ВДВС у Золотононівському районі Черкаської області КМУ МЮУ, де було відкрито виконавче провадження №55247761. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №55247761, станом на жовтень 2025 року заборгованість відповідача становить 98 132 грн. (а.с.12) З вказаного розрахунку вбачається, що відповідач здійснив лише одну сплату аліментів на суму 202 356 грн. у січні 2024 року. Вказані кошти надійшли на рахунок позивача 16.01.2024, про що свідчить виписка по її картковому рахунку. (а.с.51) Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів. Крім цього, необхідність застосування саме вказаної методики розрахунку неодноразово підтверджувалась у постановах Верховного Суду України, зокрема від 08.03.2023 у справі № 461/7406/18. Верховний Суд у своїй постанові від 18.01.2023 у справі № 161/5211/22 зазначив, що для застосування зазначеної вище санкції (стягнення неустойки) до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Верховний суд в своїй постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 зазначає, що якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (стаття 8 СК України). Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга статті 181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України). Аналіз вказаних норм свідчить, що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме - стаття 534 ЦК України; при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Представником позивача надано розрахунок пені, відповідно до якого відповідачу нараховано пеню за несплату аліментів у період з травня 2021 року до жовтня 2025 року у сумі 754 058,08 грн. (а.с.13 на звороті-14) Судом встановлено, що у вказаному розрахунку представник позивача допустив помилку щодо періодів нарахування пені. З огляду на викладене, суд здійснює перерахунок пені, з урахуванням сплати відповідачем аліментів та позиції Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 03.04.2019 (справа №333/6020/16-ц), судом було здійснено розрахунок пені по сплаті аліментів за формулою (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %). Таким чином, розмір пені, нарахованої відповідачу станом на 31.10.2025 становить 947 312,64? грн. Отже, оскільки розмір пені становить 947 312,64? грн., та перевищує розмір заборгованості, з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості, а саме 98 132 грн. Відповідачем не надано суду доказів про те, що заборгованість за період 01.05.2021 по 31.10.2025 утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Виходячи з наведеного вище, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача, в сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved