Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факти, що має юридичне значення, зокрема, факт належності [PERSON] , документу про освіту - диплому серії [NUMBER] та виписки підсумкових оцінок успішності до цього диплому, виданих професійно-технічни училищем № 30 м.Стебник Львівської області 16 липня 1988 року на ім`я [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що навчалась в професійно-технічному училищі №30 м. Стебника Львівської області в період із 01.09.1985 року по 16.07.1988 року за професією апаратник хімічного виробництва ІІІ розряду та лаборант хімічного аналізу ІІ розряду. Даний факт підтверджується Дипломом [NUMBER] . Проте, в дипломі допущено помилку в написанні по батькові « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». В подальшому заявниця звернулась до Відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) у м. Борислав з метою оцифрування всіх необхідних документів для зарахування до трудового (страхового) стажу. Однак їй було повідомлено, що її диплом не буде враховано та оцифрована через розбіжність у по батькові. Також було рекомендовано звернутися з письмовою заявою до правонаступника навчального закладу, з метою внесення виправлення у прізвищі. [PERSON] директора БЦПО Л. Миронової, було її проінформовано, що офіційно здійснити зміни в дипломі є не можливим, оскільки бланки дипломів виготовляються на замовлення навчальних закладів Міністерством освіти і науки України безпосередньо у рік закінчення особою відповідного навчального закладу. Помилка, допущена навчальним закладом при написанні по батькові у дипломі, сталася внаслідок того, що в поіменній книзі №10 учнів Стебницького міського ПТУ №30, наказах по Стебницькому міському середньому професійно- технічному училищі №30 №11-К від 01 вересня 1985 року «Про зарахування учнів», №26- К від 16 липня 1988 року «Про випуск і передачу учнів», Відомостях обліку виданих дипломів всюди вказано по батькові « [PERSON] ». За таких обставин Заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Бориславський центр професійної освіти» немає можливості провести заміну диплому про освіту. Зазначає, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення та необхідне для зарахування часу навчання до трудового стажу, який впливає на розмір призначуваної пенсії. Виправити вказані помилки в адміністративному порядку немає можливості. Відтак, змушена звернутися до суду з даною заявою, яку просить задовольнити. Ухвалою судді від 18.12.2025 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену заяву за правилами окремого провадження. Ухвалою судді від 15.01.2026 року до участі у справі залучено заінтересовану особу Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. 03 лютого 2026 року, через електронний кабінет у підсистемі електронний суд ЄСІТС, від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до суду надійшов відзив на заяву, в якому представник заінтересованої особи зазначив, що із заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту необхідне її для подальшого оформлення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Відтак, представник заінтересованої особи просить суд залишити заяву без розгляду. 09 лютого 2026 року через канцелярію суду від Заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Бориславський центр професійної освіти» надійшли письмові пояснення. У поясненнях зазначає, що не заперечує проти задоволення заяви та підтверджує наявність технічної (орфографічної/анкетної) помилки у по батькові заявника, яка відтворена у дипломі [NUMBER] , у внутрішніх документах закладу та інших облікових документах, де по батькові зазначено як « [PERSON] ». Вказує, що заклад виходить із того, що заявниця є тією самою особою, яка навчалася у закладі та якій був виданий спірний документ про освіту, а розбіжність у по батькові, має характер помилки в персональних даних. На підставі наведеного просить заяву задовольнити. Заявниця у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, якою просить розгляд справи здійснювати у її відсутності, вимоги за заявою підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Представник заінтересованої особи Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Бориславський центр професійної освіти», в судове засідання не з`явився, у поясненнях від 09.02.2026,директор Бориславського центру професійної освіти Стечкевич І. просить судове засідання проводити за відсутності представника закладу, щодо задоволення заяви не заперечує. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. З паспорта заявника серії [NUMBER] , виданого 28 листопада 1998 року Бориславським МВ УМВС України у Львівській області, вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника [PERSON] . Із свідоцтва про укладення шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАГСу м. Борислава Львівської області 25 лютого 1993 року, вбачається, що [PERSON] 25 лютого 1993 року уклала шлюб і змінила прізвище на [PERSON] . З копії Диплома [NUMBER] виданого середнім професійно-технічним училищем №30 м. Стебник Львівської області від 16.07.1988 року вбачається, що такий виданий на ім`я [PERSON] , про те, що вона 16.07.1988 році закінчила повний курс середнього професійного технічного училища за професією апаратник хімічного виробництва з умінням виконувати роботу лаборанта хімічного аналізу 2 розряду та здобула середню освіту. З копії сторінки №1 трудової книжки серії [NUMBER] , вбачається, що трудова книжка заведена на: [PERSON] . На копії сторінок № 2-3, рядок №1, зазначено, що навчалась в Стебницькому СПТУ-30 у період з 01.09.1985 по 16.07.1988, Диплом [NUMBER] від 16.07.1988. З відповіді Закладу професійної (професійно - технічної) освіти «Бориславський центр професійної освіти» №251 від 17.11.2025 року, вбачається, що у відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 01.12.2003р. № 263 з 01 лютого 2004 року професійно-технічне училище №30 м. Стебника, реорганізовано у Стебницький професійний ліцей. Згідно наказу Міністерства освіти і науки України від 06 березня 2023 року № 237 «Про припинення Стебницького професійного ліцею, зміну типу і найменування Бориславського професійного ліцею» правонаступником Стебницького професійного ліцею є Заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Бориславський центр професійної освіти». Щодо внесення змін у диплом у зв`язку із помилкою в написанні по батькові ( [PERSON] замість [PERSON] ) інформує, що здійснити зміни в дипломі є фізично неможливим, оскільки бланки дипломів на замовлення навчальних закладів виготовляються Міністерством освіти і науки України безпосередньо у рік закінчення особою відповідного навчального закладу. Помилка, допущена навчальним закладом при написанні по батькові у дипломі, сталася внаслідок того, що по батькові « [PERSON] » записано в Поіменній книзі №10 учнів Стебницького МПТУ №30, наказах по Стебницькому міському середньому професійно-технічному училищі №30 №11-К від 5 вересня 1985 року «Про зарахування учнів», № 26-К від 16 липня 1988 року «Про випуск і передачу учнів», а також в журналі обліку виданих дипломів. За таких обставин Заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Бориславський центр професійної освіти» немає можливості провести заміну диплому про освіту, що не позбавляє права звернутися до суду з позовом про визнання належності документа про освіту. Відповідно до ч. 1 ст.293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст.273ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п.1, п.12 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Із заяви вбачається, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. При цьому, питання щодо права особи на призначення пенсії судом у цій справі не вирішувалося, відповідно посилання заінтересованої особи, що подана заява пов`язана з вирішенням спору про право, судом не приймається. Разом з тим суд враховує, те, що професійно-технічне училище №30 м. Стебника, реорганізовано у Заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Бориславський центр професійної освіти», який здійснити зміни в дипломі не може, оскільки бланки дипломів на замовлення навчальних закладів виготовляються Міністерством освіти і науки України безпосередньо у рік закінчення особою відповідного навчального закладу. Заявник не має іншої можливості виправити неточності, які вище зазначені окрім того як звернутися до суду. Згідно з листом Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, оскільки встановлення факту необхідне для можливості реалізації заявником своїх прав, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт - належності заявниці правовстановлюючого документу, а саме: факт належності [PERSON] , [INFO] , Диплому [NUMBER] виданого середнім професійно-технічним училищем №30 м. Стебник Львівської області від 16.07.1988 року за професією апаратник хімічного виробництва з умінням виконувати роботу лаборанта хімічного аналізу 2 розряду, яке було видане на прізвище ім`я по батькові " [PERSON] ". Суд вважає зазначений юридичний факт підтвердженим та встановленим, таким, що породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, а встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право. Підстав для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту приналежності документів суд не вбачає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved