Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів, в якому вказав, що внаслідок ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків створилися умови, які шкодять інтересам дитини [PERSON] , [INFO] .. Мати дитини [PERSON] , померла (інформація Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 03.09.2024 року №24952/124/47/2024). В квітні 2018 року малолітній [PERSON] , [INFO] , за заявою матері зарахований на цілодобову форму перебування до Комунального некомерційного підприємства «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» Чернігівської обласної ради (м.Прилуки, вул.Василя Стуса, 2А Чернігівської області). 05 вересня 2024 року дитина вибула із будинку дитини у зв`язку із переводом до КЗ «Удайцівський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради (с.Удайці, вул.Шевченка, 76 Прилуцького району Чернігівської області), в якому дитина перебуває по теперішній час. Малолітній [PERSON] є дитиною з інвалідністю. За інформацією адміністрації КЗ «Удайцівський навчально- реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради малолітній [PERSON] перебуває в навчальному закладі з 05.09.2024 року. Дитина потребує навчання за освітньою програмою спеціальних закладів загальної середньої освіти для дітей з особливими потребами. За час перебування [PERSON] в закладі його батько [PERSON] не відвідував сина, не брав участі у його вихованні. [PERSON] відмовляється забирати дитину на вихідні та канікулярні дні додому, пояснюючи це станом здоров`я сина та неможливістю надавати йому необхідний догляд. З метою захисту прав та інтересів дитини адміністрація закладу визнає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків. За інформацією Берлозівського старостинського округу Козелецької селищної ради Бігун Анатолій Юрійович проживає разом із співмешканкою [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . За час проживання на території Берлозівського старостинського округу Бігун А.Ю. зарекомендував себе з негативної сторони, зі слів сусідів та мешканців с.Берлози зловживає спиртними напоями, має тимчасові заробітки. Малолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах, в Службі у справах дітей Козелецької селищної ради з підстави: дитина проживає в сім`ї, де батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом відділу соціального захисту населення селищної ради. Спеціалістами Служби у справах дітей, відділу соціального захисту населення селищної ради в межах повноважень проводилась відповідна робота з [PERSON] щодо підвищення батьківського потенціалу, а також щодо належного виконання ним батьківських обов`язків. Дані заходи не призвели до позитивних результатів, ситуація в родині не змінилась. [PERSON] не створив умови для проживання, виховання та розвитку дитини, невзмозі утримувати малолітнього сина матеріально, забезпечувати його повноцінним харчуванням, одягом, взуттям, всім необхідним, не має можливості забезпечити дитині необхідний догляд, не створив умови для проживання, виховання та розвитку дитини, не проявляє батьківської турботи до сина, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] , жителем [ADDRESS] , стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Козелецької селищної ради та прийнято рішення: рекомендувати визнати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків. Рішенням виконавчого комітету Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 19 серпня 2025 року №3438- 107/VIII затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку на користь законного представника дитини. Передати малолітнього [PERSON] , [INFO] , Ушомирській сільській раді Коростенського району Житомирської області, як органу опіки та піклування, для вжиття вичерпних заходів щодо влаштування дитини до сімейної форми виховання. Представник позивача просив розглядати справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що направив лист. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду (шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв, клопотань не подав. Представники третіх осіб просили розгляд справи проводити у відсутності представників, позовні вимоги підтримали, про що подали заяви. За таких обставин, спрову розглянуто заочно. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.05.2018 року. Мати дитини [PERSON] , згідно повідомлення Прилуцького РУП ГУНП в Чернігівській області від 03.09.2024 №24952/124/47/2024, померла [INFO] у м.Києві. Дитина з квітня 2018 року за заявою матері зарахована на цілодобову форму перебування до Комунального некомерційного підприємства "Прилуцький обласний будинок дитини "Надія" Чернігівської обласної ради. 05 вересня 2024 року дитина вибула із будинку у зв`язку з переводом до КЗ "Удайцівський навчально-реабілітаційний центр" Чернігівської обласної ради, в якому перебуває по теперішній час. Оскільки батько вихованням дитини не займається, не піклується про його розвиток, разом з ним не проживає, матеріальної допомоги не надає, органом опіки та піклування зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, дитина перебуває у навчально-реабілітаційному центрі, [PERSON] за час перебування дитини в закладі не відвідує, відмовляється забирати дитину на вихідні та канікулярні дні додому, його життям, навчанням не цікавиться, про фізичний та духовний розвиток сина не піклується, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст.165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При вирішенні судом питання щодо позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов`язку. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, інтересу до їх збереження не проявляє, несе обов`язок по утриманню дитини позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню. Така вимога як передання малолітнього певному ооргану опіки та піклування задоволенню не підлягає, оскільки вирішення такого питання в судовому порядку не передбачено. На підставі викладеного,

Outcome: partial