Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 20.05.1989 року. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 08.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач з`явилася в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні та просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надав. Зважаючи на наявні у справі матеріали, суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 20.05.1989 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.05.1989 року, який зареєстрований Виконкомом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 57. Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що шлюбні відносини з відповідачем погіршилися у жовтні 2018 року через те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, що призводить до відсутності взаєморозуміння, почуття любові, довіри і поваги один до одного та унеможливлює сумісне проживання. Крім того, позивач зазначає, що з березня 2019 року подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Мають з відповідачем різне бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не бачить. Також, зазначає, що шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе. На розірванні шлюбу наполягає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і на примирення не згодна, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню позивача та фактичним обставинам справи. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з частиною 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При державній реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». У судовому засіданні позивачка зазначила, що не бажає змінювати прізвище після розірвання шлюбу, а тому суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище. Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (частина 3 ст. 12, частина 1 ст. 81 ЦПК України). Суд встановив обставини справи на підставі належних та достатніх доказів (ст. 76, 80, 81 ЦПК України). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved