Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у листопаді 2025 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд: виключити з актового запису про народження [PERSON] , складеного 22.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №1169), та актового запису про народження [PERSON] , складеного 14.05.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області (актовий запис №178), відомості про батька - [PERSON] ; визнати батьком обох дітей - [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) - громадянина України [PERSON] , [INFO] ; зобов?язати Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, зазначивши батьком [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.01.2008 року та [INFO] у мене [PERSON] та [PERSON] , народилися діти: [PERSON] та [PERSON] . Офіційно шлюб було зареєстровано тільки в 2021 році, та в актових записах про народження батьком дітей, з її слів, було записано вигадану особу - [PERSON] . Проте, з самого народження дітей позивач з [PERSON] та дітьми проживали однією сім?єю, вели спільне господарство і весь цей час повною мірою позивач виконував свої обов?язки чоловіка та батька. [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого виникло питання щодо визнання факту батьківства, оскільки лише після внесення відповідних змін у актових записах, [PERSON] займатися вихованням дітей та їх розвитком, забезпечувати матеріально, тобто виконувати свої батьківські обов?язки. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2025 визначено суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 65-66). Ухвалою судді від 18.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків (а.с. 68-70). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.12.2025 відкрито провадження по справі (а.с. 77-79). Ухвалою суду від 27.01.2026 витребувано у Другої Олександрійської державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 97-98). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2026 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 119). Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, 26.02.2026 через канцелярію суду подав заяву про слухання справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 118). Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, 21.01.2026 надіслав заяву про слухання справи без його участі (а.с. 90). Треті особи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ІІІ. Фактичні обставини справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.07.2021 року (а.с. 17). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). Згідно висновку спеціаліста №HID25-002948 від 27.10.2025 [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 27-64). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122, 125цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126-127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved