Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

У провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває заява [PERSON] . В редакції заяви від 22.01.2026 зазначено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , інструктора 3 навчального взводу 1 навчальної роти [NUMBER] навчального батальйону військової частини [NUMBER] , старший сержант [PERSON] , 1998 р.н., який був мобілізований до лав ЗСУ, однак [INFO] о 12.00 год. загинув, що підтверджується матеріалами службового розслідування, проведеного військовою частиною [NUMBER] . Вказано, що 02.12.2023, він перебуваючи на позиції біля села Богданівка Бахмутського району Донецької області виконував бойове завдання. Цієї ж дати, близько 12.00 год по вказаній позиції розпочався масовий ворожий обстріл з мінометної, артелерійської та танкової зброї. Через істотне погіршення радіозв`язку та необхідність його відновлення, старший сержант [PERSON] та молодший сержант [PERSON] вийшли з бліндажу та потрапили у вогневе ураження з боку збройних формувань рф. Заявниця зазначає, що факт загибелі її сина може підтверджуватись долученими до матеріалів службового розслідування доказами та письмовими поясненнями свідків, які виконували разом із [PERSON] бойове завдання. Також заявниця вказує, що вона як мати загиблого військовослужбовця, позбавлена можливості у встановленому законом порядку здійснити державну реєстрацію смерті сина та отримати свідоцтво про його смерть, оскільки загибель [PERSON] настала в районі ведення активних бойових дій, що унеможливило складання лікарського свідоцтва про смерть. За відсутності вказаного документа державна реєстрація смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану є неможливою, а тому єдиним способом реалізації прав заявника є звернення до суду із відповідною заявою про оголошення фізичної особи померлою в порядку окремого провадження. Окрім того, без оголошення [PERSON] померлим та видачі свідоцтва про смерть, у заявниці та заінтересованих осіб відсутні правові підстави реалізувати своє законне право на отримання соціальних гарантій, що передбачені законом для сімей загиблих військовослужбовців, зокрема права на отримання належного загиблому сину, але не отриманого ним до дня загибелі грошового забезпечення, тощо. Згідно довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України від 10.12.2023 №8169, старший сержант [PERSON] в період з 01.12.2023 по 02.12.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Станом на момент звернення до суду із вказаною заявою будь-якої іншої інформації про місце перебування [PERSON] не надходило, останній пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю та дають підстави вважати його загиблим. За вказаних обставин, заявник [PERSON] звернулася до суду з даною заявою та просила оголосити [PERSON] таким, що помер (загинув) у селі Богданівка Бахмутського району Донецької області, у віці 25 років, під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.02.2026 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Представник військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про день та час судового засібання повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли. Представник Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, заяву просив задовольнити. Додатково зазначив, що він є батьком загиблого під час бойового задання [PERSON] [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , в судове засідання не з`явилася. Подала клопотання, в якому просила розглянути заяву про оголошення фізичної особи померлою без її участі. Також зазначила, що вона є колишньою дружиною [PERSON] , який загинув під ча виконання бойового завдання. [PERSON] є його донькою, а [PERSON] є, відповідно, її законним представником. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] в с. Демидівка Тростянецького району Вінницької області народився [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження, його батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.67). [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ та проходив військову службу у ВЧ [NUMBER] , що підтверджується наступними доказами. З витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.12.2023 №335, вбачається, що старший сержант [PERSON] , інструктор 3 навчального взводу 1 навчальної роти [NUMBER] навчального батальйону ВЧ [NUMBER] , вважається таким, що прибув та приступив до складу сил та засобів для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях для виконання службових (бойових) завдань з 01.12.2023 (а.с.69). З рапорту т.в.о. командира 3 мотопіхотної роти ВЧ [NUMBER] вбачається, що о 15.00 годині 02.12.2023 інструктор з навчального взводу 1 навчальної роти [NUMBER] навчального батальйону військової частини [NUMBER] старший сержант [PERSON] [INFO] , інструктор 2 навчального взводу 4 навчальної роти [NUMBER] навчального батальйону військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] зникли безвісти в ході бойових дій під час артилерійського обстрілу зі сторони противника по ПІВ «АМУЛЕТ-11» біля с. Богданівка, Бахмутський район, Донецької області. Військовослужбовці перебували в засобах індивідуального захисту. Особиста зброя військовослужбовця старшого сержанта [PERSON] , що видана військовою частиною [NUMBER] , втрачена в ході бойових дій та залишилась на полі бою, а саме: АК 74 №251324 (а.с.70). 03.12.2023 наказом командира ВЧ [NUMBER] за №1144 призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти інструктора 3 навчального взводу 1 навчальної роти [NUMBER] навчального батальйону військової частини [NUMBER] , старший сержант [PERSON] , що підтверджується відповідним витягом з наказу (а.с 73-74). Також, командиру військової частини [NUMBER] було надано пояснення [PERSON] та [PERSON] які в були складі групи та виконували бойове завдання на позиції біля с. Богданівка Бахмутського району Донецької області разом з [PERSON] . У поясненнях вказано, що через ворожий обстріл з мінометів, гранатометів, танків та відбувся ворожий скид БПЛА, зв`язок став дуже поганий. З метою його полагодити, [PERSON] та [PERSON] вийшли з бліндажа та попали під ворожий удар. (а.с. 75-78). Витягом з наказу командира ВЧ [NUMBER] від 03.12.2023 №337 підтверджується зняття старшого сержанта [PERSON] зі всіх видів забезпечення у зв`язку з тим, що 02.12.2023 він зник безвісти (а.с.79). Згідно з довідкою командира військової частини [NUMBER] про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №8169 від 10.12.2023, з 01.12.2023 по 02.12.2023 старший сержант [PERSON] дійсно безпосередньо брав участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій тв Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с.80). Можливе настання смерті також підтверджено актом від 11.12.2023 (а.с.81). Окрім того, з Акту службового розслідування від 29.12.2023 р., затвердженого командиром ВЧ [NUMBER] вбачається, що службове розслідування за фактом безвісти зникнення інструктора 3 навчального взводу 1 навчальної роти [NUMBER] навчального батальйону військової частини [NUMBER] старшого сержанта [PERSON] вважається завершеним. Військовослужбовця Збройних Сил України, інструктора 3 навчального взводу 1 навчальної роти [NUMBER] навчального батальйону військової частини [NUMBER] старшого сержанта [PERSON] , вважати загиблим. Загибель інструктора [PERSON] сталася під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку ЗС рф на території Донецької області. Також припинено відряждення військовослужбовця [PERSON] у зв`язку із зникненням безвісти (а.с.83-90 ). Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Заявник [PERSON] звернулася до Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про здіснення державної реєстрації смерті [PERSON] (а.с.100). Начальник відділу ДРАЦС листом від 06.01.2026 №23-22.9-69 повідомила про відмову у проведенні державної реєстрації смерті аргументуючи це тим, що аналіз документів які були представлені [PERSON] , свідчать, що дані документи не є документами встановленої форми на підставі яких можливо здійснити державну реєстрацію смерті гр. [PERSON] та видати свідоцтво про смерть (а.с.101). Оголошення померлим [PERSON] , заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті її сина [PERSON] та отримання виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. (ч. 3 ст. 46 ЦК України). Відповідно до ст. 305 ЦК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 31травня 2023 року у справі № 177/11/20 та від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23, наголошується, що особливістю такої категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). У постановах від 26 лютого 2024 року у справі №686/9938/23 та від 25 квітня 2024 року №278/970/23 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що шестимісячний строк, визначений у ч. 2 ст.46 ЦК України для оголошення особи померлою, слід обраховувати з моменту настання події (яка могла призвести до смерті особи), а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Такий висновок підтримала і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 грудня 2024 року по справі №755/11021/22, зазначивши, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Відповідно до вищевказаного наказу №309 активні бойові дії на території села Богданівка Бахмутського району Донецької області велися у період з 24.02.2022 до 20.07.2024. З 21.07.2024 ця територія є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. При цьому, суд звертає увагу, що як статтею 46 ЦК України, так і іншими нормами чинного законодавства України не визначений строк, за минуванням якого особа має право на звернення до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою, натомість вказаною статтею ЦК України визначений строк, за минуванням якого фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою, внаслідок чого подання заяви про оголошення фізичної особи померлою до закінчення встановлених ст.46 ЦК України строків, з урахуванням спливу таких строків станом на день розгляду судом такої заяви по суті та постановлення за результатами її розгляду судового рішення, не може бути підставою для відмови в оголошенні фізичної особи померлою. Матеріалами справи підтверджується наявність підстав для оголошення [PERSON] , 1998 р.н., померлим у зв`язку з існуванням обґрунтованого припущення щодо його смерті, тобто констатації високого ступеня ймовірності смерті в районі населеного пункту села Богданівка Бахмутського району Донецької області. Згідно ч.3 ст.46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що військовослужбовець [PERSON] зник безвісти захищаючи суверенітет та незалежність України, що підтверджено службовим розслідуванням, інформації про те, що чоловік перебуває в полоні, немає, у заявниці відсутня можливість зареєструвати факт смерті свого сина та отримати свідоцтво про його смерть відповідного зразка, суд вважає, що заяву про оголошення [PERSON] померлим слід задовольнити. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі, що розглядається за правилами окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved