Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

11 грудня 2025 року, від [PERSON] в особі представника адвоката Богач А.О. до суду надійшла заява про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить встановити факт належності [PERSON] ( [INFO] , паспорт громадянина України [NUMBER] виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області, 28.10.2003 р., РНОКПП: [NUMBER] ) довідки № 10673 від 12.08.1991 р. виданої Виконавчим комітетом Київської обласної ради народних депутатів(мовою оригіналу: Справка № І0673 от 12.08.1991 г. Исполнительного комитета Киевского обласного сонета народних депутатов, дана гр. [PERSON] ). В обгрунтування заяви зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є особою, яку було евакуйовано із зони відчуження у 1986 році. У відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», набувши необхідний стаж, заявниця звернулася до органів ПФУ з заявою про призначення пенсії. Однак, рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 21.11.2025 р. № 23571/03-16, їй було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки у наданій нею довідці від 12.08.1991 р. № 10673 щодо евакуації з 10-ти кілометрової зони відчуження у 1986 році, по-батькові заявниці не відповідає її паспортним даним, зокрема замість вірного « [PERSON] » зазначено невірно « [PERSON] ». Заявниця, посилаючись на допущену у такій довідці помилку, яка перешкоджає їй у належний спосіб реалізувати право на пенсію, та на те, що її дійсним по-батькові є саме « [PERSON] », звернулась до суду з цією заявою з метою захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ( далі суд) від 16.12.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження ( а.с.26-27). Ухвалою суду від 16.01.2026 р., залучено до участі у справі в якості належної заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, замість первісної заінтересованої особи Пенсійного фонду України ( а.с.40-42). 27 лютого 2026 року від представника заявниці адвоката Богач А.О. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі заявниці та її представника ; заяву про встановлення належності документа підтримує, просить її задовольнити ( а.с.50). 30 січня 2026 року від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі вказаної заінтересованої особи ( а.с.47). Суд, ознайомившись з доводами заявника, перевіривши їх матеріалами справи, прийшов до такого. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентований ст. 315 ЦПК України. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Підставою звернення заявниці до суду щодо встановлення факту належності їй документу, стало рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 21.11.2025 р. № 23571/03-16, відповідно до змісту якого, [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії, оскільки у наданій нею довідці від 12.08.1991 р. № 10673 щодо евакуації з 10-ти кілометрової зони відчуження у 1986 році, її по-батькові не відповідає паспортним даним. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як [PERSON] , дата народження - [INFO] . ( а.с.5). Згідно картки фізичної особи - платника податків, виданої 29.10.2003 р. Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі, слідує, що така була видана на ім`я [PERSON] . У свідоцтві про народження [NUMBER] , батько заявниці на російській мові, зазначений як « [PERSON] », а її по батькові відповідно як « [PERSON] »( а.с.10). Згідно посвідчення серія [NUMBER] від 01.12.2003 р., громадянкою, яка була евакуйована із зони відчуження у 1986 році є саме [PERSON] . Відповідно до архівної довідки № 10673 від 12.08.1991 р., засвідченої нотаріально та зареєстрованої в реєстрі за № 429 слідує, що зазначена довідка видавалася громадянці [PERSON] ( а.с.11). Відповідно до нотаріально посвідченої довідки № 10670 з архіву, яка видавалася батьку заявниці,його ім`я в ній зазначено як [PERSON] ( а.с.10 зв.). Згідно відомостей медичної карти амбулаторного хворого № 23654, ПІБ заявниці відображено як [PERSON] ( а.с.11 зв.). Згідно змісту наявного в матеріалах справи направлення виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів № 77/4700, слідує, що Київська обласна рада направляла для забезпечення житловою площею та працевлаштування евакуйованих з зони Чорнобильської АЕС, м. Прип`ять, саме [PERSON] , його дружину [PERSON] , сина [PERSON] , 1965 р.н., дочку [PERSON] , 1974 р.н. ( а.с.16) Відповідно до акту перевірки житлових умов заявника від 27.08.1986 р., заявник [PERSON] , разом з родиною до якої належить і дочка [PERSON] , [INFO] з Чорнобиля, проживають за адресою [ADDRESS] ( а.с.20). Судом також встановлено, що в матеріалах справи знаходяться копії паспорта [NUMBER] виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 30.09.1999 р., довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 24.03.1998 р., посвідчення громадянина евакуйованого у 1986 році із зони відчуження серія [NUMBER] , довідки серія МА № 035245 від 08.06.1998 р., посвідчення серія [NUMBER] ,довідки № 987а від 20.05.1986 р., довідки № 88 від 27.06.1986 р., довідки Виконавчого комітету Припятьської міської ради народних депутатів № 9619 від 27.06.1986, які видавалися та належать батьку заявниці, відповідно до змісту яких, в таких документах він вказаний як [PERSON] ( а.с.12-15,17-19). За положеннями ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно 1-2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дотримання стандарту доказування судом під час розгляду справ, покладає на такий суд обов`язок оцінювати докази з урахуванням обставин справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти які розглядаються скоріше були (мали місце) аніж не були. Беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що зазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави встановити, що у довідці № 10673 від 12.08.1991 р. яка видана Виконавчим комітетом Київської обласної ради народних депутатів помилково зазначено, що така видана гр. [PERSON] , оскільки дійсним прізвищем ім`ям та по батькові такої особи є саме [PERSON] . Обставини, які б свідчили про зворотне або спростовували зазначений факт, судом не встановлено та учасниками справи не спростовано. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення№ № 5 від 31.03.1995 р.., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, а також чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, від нього залежить реалізація нею права на пенсію, встановити цей факт в позасудовому порядку заявниця не має можливості, так як повторна видача спірної довідки зі зміненими відомостями не можлива, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення факту належності документу особі підлягають задоволенню.

Outcome: approved