Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 68 424,00 грн та судовий збір. Позов обґрунтований тим, що 11.08.2024 з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу «Volkswagen Touran», під керуванням [PERSON] , та автомобілей «Hyundai Sonata», «Audi Q8», «Skoda Octavia», « Volkswagen Passat», «Mercedes CD», які стояли. За заявою потерпілої особи власника автомобіля «Skoda Octavia», АТ «СГ «ТАС» виплатило йому страхове відшкодування в сумі 71 624,00 грн. В позові вказано, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС» в сумі 68 242,00 грн. Позивач, посилаючись на ст. 993, 1191 ЦК України, норми законів України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить в порядку регресу стягнути з відповідача кошти, виплачені як страхове відшкодування, оскільки [PERSON] керував транспортним засобом «Volkswagen Touran» у стані алкогольного спяніння, що підтверджується змістом постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 06.01.2025. Згідно з ухвалою суду від 20.08.2025 відкрито провадження у справі з розглядом її в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а. с. 39-40). З використанням системи «Електронний суд» 15.12.2025 представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а. с. 52). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копій ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з доданими до неї документами та судових повісток за місцем його проживання, відомості про яке містяться в системі Національної поліції України (ідентифікатор картки ДТП) (на звороті а. с. 7), проте поштові відправлення не були вручені, повернулись до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, що копію процесуального рішення отримав (а. с. 41, 44-45, 62-63). Крім того, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті «Судова влади України». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 07.08.2024 між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] був підписаний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 222631110, відповідно до умов якого застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Touran», реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 6). 11.08.2024 в місті Житомирі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Volkswagen Touran», який перебував під керуванням [PERSON] , та автомобілей «Hyundai Sonata» реєстраційний номер [NUMBER] , «Audi Q8» реєстраційний номер [NUMBER] , «Skoda Octavia» реєстраційний номер [NUMBER] , « Volkswagen Passat» реєстраційний номер [NUMBER] , «Mercedes CD» реєстраційний номер [NUMBER] , які стояли. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 06.01.2025 [PERSON] , визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 11-15). Потерпіла сторона [PERSON] , власник пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia», 12.08.2024 звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 16-18). Згідно з ремонтною калькуляцією № 92418425 від 16.08.2024 вартість ремонтних робіт вказаного автомобіля складає 71 624,66 грн (а. с. 22-27). 20.08.2024 АТ «СГ «ТАС» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 71 624,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 433233 від 20.08.2024 (а. с. 28). У вересні 2024 року АТ «СГ «ТАС» звернулось до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про здійснення відшкодування шкоди у розмірі 71 624,00 грн (а. с. 21). Згідно з актом огляду пошкодженого ЗНТ, кошторисом витрат на його ремонт та документами, що підтверджують витрати, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» 12.12.2024 був складений та затверджений страховий акт № ЦВ/24/6908, а також проведено розрахунок розміру страхового відшкодування, що склав 68 424,00 грн, які ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплатило АТ «СГ «ТАС», що підтверджується платіжною інструкцією № 54037 від 12.12.2024 (а. с. 19, 20, 29). Як вказує у позові представник позивача, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернулося до відповідача з вимогою про виплату вказаного відшкодування в порядку регресу, яка останнім проігнорована. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, ЦК України, Закон України «Про страхування» та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Судом встановлено, що 11.08.2024 з вини водія забезпеченого в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» транспортного засобу «Volkswagen Touran» [PERSON] відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений транспортний засіб «Skoda Octavia», що належить [PERSON] та забезпечений в АТ «СГ «ТАС». В подальшому, АТ «СГ «ТАС» відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № FO1960015 від 17.07.2024 за заявою [PERSON] здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 71 624,00 грн, яке у сумі 68 242,00 грн позивачем відшкодоване АТ «СГ «ТАС». Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень під. «а» п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який набув чинності 20.06.2024, страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а також в тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується змістом постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 06.01.2025, згідно з якою він визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 11-15). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, на підставі ст. 1191 ЦК України та положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача виникло право регресної вимоги до винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, проаналізувавши докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку нормам матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов переконливого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову згідно зі ст. 1191 ЦК України, нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу сплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 68 424,00 грн, оскільки судом встановлено, що водій забезпеченого транспортного засобу, яким є відповідач, був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди і керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є підставами для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved