Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Адвокат Марченко Поліна Вікторівна в інтересах [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 27 листопада 2018 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами поступово погіршувались, між подружжям зникло взаєморозуміння, будь які спроби примиритися не дали результатів. Таким чином подружні відносини фактично припинились, спільне господарство не ведеться, відсутній спільний бюджет. Спір про місце проживання дитини відсутній. Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до судового засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце його проведення, її представником адвокатом Марченко П.В. до суду подана заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, будучи повідомленим у встановленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди сторони позивача, судом вирішено про проведення розгляду справи у заочному порядку. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків. Суд встановив, що 27 листопада 2018 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зареєстровано шлюб між сторонами, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією запису про народження, який здійснений Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 13.04.2019, актовий запис №337. Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Спір про місце проживання дитини відсутній. Разом з цим, ухвалою суду від 11 листопада 2025 року за клопотанням позивача судом надавався сторонам строк на примирення тривалістю два місяці, однак подружжя не примирилось. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд встановив, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, дітей віком до одного року не мають, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинен бути розірваний. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, тому з урахуванням результату розгляду справи, яким позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується квитанцією про сплату №8828-9819-3470-5530 від 15.09.2025.

Outcome: approved