Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

позивач ТОВ "Юніт капітал" звернувся у суд з позовом про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 06 грудня 2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та відповідач уклали кредитний договір №163057 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1 договору кредитодавець зобов"язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22 892,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов"язувався повернути кредит та сплатити проценти користування кредитом відповідно до умов, зазначених в цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 06 грудня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія "Кредіплюс" перерахувало грошові кошти на його банківську карту № [NUMBER] , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 16 квітня 2025 року первісний кредитор та позивач уклали договір факторингу №16042025, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру прав вимог №4 від 03.07.2025 року до договору факторингу №1 та Акту приймання - передачі Реєстру прав вимог №4 від 03.07.2025 року до договору факторнгу №1 до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №163057 від 06 грудня 2024 року становить - 23 550,15 грн., яка складається з 15 628,23 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 6 421,92 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 500,00 грн. заборгованості по комісії та 1 000,00 грн. заборгованості за штрафними санкціями. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 23 550,15 грн. заборгованості за кредитним договором, 2 422,40 грн. судового збору та 7 000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Відповідач відзив на позовну заяву не надіслала до суду. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 грудня 2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та відповідач уклали кредитний договір №163057 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1 договору кредитодавець зобов"язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22 892,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов"язувався повернути кредит та сплатити проценти користування кредитом відповідно до умов, зазначених в цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 06 грудня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія "Кредіплюс" перерахувало грошові кошти на його банківську карту № [NUMBER] , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 16 квітня 2025 року первісний кредитор та позивач уклали договір факторингу №16042025, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру прав вимог №4 від 03.07.2025 року до договору факторингу №1 та Акту приймання - передачі Реєстру прав вимог №4 від 03.07.2025 року до договору факторнгу №1 до позивача перейшло право вимоги до відповідача. У зв?язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов?язань, у останнього утворилась заборгованість, яка становить 23 550,15 грн., яка складається з 15 628,23 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 6 421,92 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 500,00 грн. заборгованості по комісії та 1 000,00 грн. заборгованості за штрафними санкціями. Наведена обставина стверджується випискою по особовому рахунку, а також розрахунком заборгованості, складеним позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. Суд зазначає, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами ані підстави виникнення заборгованості, ані її розмір; не надано контррозрахунку та докази в обґрунтування обставин належного виконання зобов?язань за кредитним договором. Відтак, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та 7 000 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved