Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

18 вересня 2025 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.07.1983 р. Ново-Українською селищною радою Варненського району Челябінської області (актовий запис № 17), посилаючись на те, що сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки, сварки, різні характери та погляди на сімейне життя, моральні та духовні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням, зокрема щодо сімейних відносин, ведення спільного господарства, втрати довіри, почуття любові один до одного, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними фактично припинились, сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства на протязі останніх 40 років, а тому вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, подальше збереження шлюбу і примирення між ними неможливе, а розірвання шлюбу буде відповідати її свободам та інтересам. Ухвалою судді Овідіопольського райсуду Одеської області Кириченка П.Л., в провадження якого були розподілені вказані матеріали цивільної справи від 30.09.2025 р. даний позов був прийнятий до розгляду з відкриттям провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно розпорядження керівника апарату Овідіопольського райсуду Одеської області № 620/25 від 15.12.2025 р., виданого на підставі наказу голови суду № 08г-о/с від 01.12.2025 р. щодо відсторонення судді Овідіопольського райсуду Одеської області Кириченка П.Л. від здійснення правосуддя згідно рішення ВРП від 01.12.2025 р., в провадженні якого перебували вказані матеріали цивільної справи, останні, 15.12.2025 р. були перерозподілені в провадження судді Гандзій Д.М., ухвалою якого від 19.12.2025 р. прийняті до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.02.2026 р. о 11:30 год. Позивачка в судове засідання не з?явилась, заявивши в резолютивній частині позову про підтримання свого позову та проханням про слухання справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному сайті Судової влади України у зв?язку з відсутністю у нього місця реєстрації на території Одеської області згідно довідки ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області № 5188/22048 від 25.09.2025 р., причини неявки не повідомив, заяв про слухання справи за його відсутності, заперечень чи письмових пояснень до суду не надав. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 10.05.2023 р. № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв?язку «відсутній за вказаною адресою» - вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, так як зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. На підставі ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач не подав відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає положенням ст.ст. 191 ч. 2 ст. 281 ЦПК України Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційний шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 25.07.1983 р. Ново-Українською селищною радою Варненського району Челябінської області (актовий запис № 17), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 09.06.2003 р. З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки, сварки, різні характери та погляди на сімейне життя, моральні та духовні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням, зокрема щодо сімейних відносин, ведення спільного господарства, втрати довіри, почуття любові один до одного, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними фактично припинились, сторони не проживають разом і не ведуть спільного господарства на протязі останніх 40 років, а тому на думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, і розірвання шлюбу буде відповідати свободам та інтересам позивачки. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, беручи до уваги категоричну позицію позивачки щодо розірвання шлюбу з відповідачем, з яким вона не бажає примирення, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки і моральним засадам суспільства, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved