Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] через представника адвоката Коломойцева М.М. звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до Національного університету цивільного захисту України, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 43 051,43 грн. 30.12.2025 суд ухвалив позовну заяву [PERSON] до Національного університету цивільного захисту України про відшкодування моральної шкоди залишити без руху. Встановив [PERSON] строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Соснівського районного суду м. Черкаси протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху доказів сплати до Державного бюджету України судового збору у розмірі 1211,20 грн. 08.01.2026 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Коломойцева М.М. від 07.01.2026, яка підтверджує належне виконання вимог, визначених ухвалою від 30.12.2025, які прийняті судом. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] ( надалі Позивач) проходив службу в Національному університеті цивільного захисту України (надалі Відповідач), у т.ч., у період з 01.01.2016 по 31.05.2023. Внаслідок порушення відповідачем прав позивача, що стосувались його індексації грошового забезпечення, останній звернувся до суду за поновленням порушених прав. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 по справі № 520/3969/25, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2025 було зобов`язано Національний університет цивільного захисту України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення: з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року; з 01.03.2018 по 31.12.2019 з застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 у фіксованому обсязі за вирахуванням раніше сплачених сум з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 по справі № 520/3969/25 набрало законної сили 01.09.2025 та подане на примусове виконання. Постановою від 09.10.2025 року було відкрито виконавче провадження ВП № 79300313. Відповідачем на виконання рішення по справі № 520/3969/25 було перераховано та сплачено позивачу індексацію грошового забезпечення 23.11.2025 на суму 126250,55 грн. Зазначене зумовило закінчення ВП № 79300313 10.12.2025. Тривалим невиконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 по справі № 520/3969/25 відповідач завдав позивачу моральну шкоду, яка виразилась у психологічному дискомфорті, порушенні душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху на фоні того, що ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, відповідач повинен був, діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, за факту відкриття відповідного виконавчого провадження, виконати рішення по справі № 520/3969/25 у десятиденний строк робочих днів з моменту відкриття виконавчого провадження, обов`язок щодо чого не виконав. Рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/3969/25 було виконано сплатою позивачеві 23.11.2025 коштів суму 126250,55 грн з затримкою строків, передбачених ч. 6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» тривалістю 22 робочих днів, або у 2,2 разів. Станом на день виконання рішення облікова ставка НБУ становила 15,5% річних. Враховуючи суму сплачених з затримкою коштів 126250,55 грн. 15,5 % річних від цієї суми становитиме 19 568,83 грн. Помножуючи отриманий показник 19 568,83 грн на коефіцієнт затримки 2,2 сторона позивача вважає, що розумною та справедливою є сума моральної шкоди у розмірі 43 051,43 грн. Ухвалою судді Соснівського районного суду від 09.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справа призначена до судового розгляду. 30.01.2026 представником відповідача до суду поданий відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що після набрання рішення законної сили НУЦЗУ вживає всіх від нього належних заходів для повного виконання в добровільному порядку, а саме після отримання постанови Другого апеляційного суду, нами було направлено лист до Державна служба України з надзвичайних ситуацій № 88 01-5139/88 20 від 10.09.2025 в якому зазначено, що Згідно рішень Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 року по справі №520/12519/24, від 07.05.2025 по справі №520/3969/25 та від 30.05.2025 по справі №520/6897/25 Національний університет цивільного захисту України зобов`язано нарахувати та виплатити звільненим працівникам індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.12.2019 року. Згідно проведених розрахунків загальна сума до виплати складає 331213 грн. Для проведення виплат згідно рішень суду просимо виділити додаткове фінансування по КПКВ 1006280 "Забезпечення діяльності органів та підрозділів цивільного захисту, підготовка кадрів Державною службою України з надзвичайних ситуацій" за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» у сумі 331213 грн. Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом про Державний бюджет України. Отже, після надходження коштів на рахунок Відповідача, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 по справі №520/3969/25 було виконано в повному обсязі, про що не заперечує [PERSON] та його представник [PERSON] . Після відкриття виконавчого провадження № 79300313 від 09.10.2025 НУЦЗУ було направлено лист до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м. Київ), в якому було повідомлено, що: Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404- VIII). На виконання постанови державного виконавця від 09.10.2025 та згідно виконавчого провадження № 79300313 з примусового виконання виконавчого листа № 520/3969/25, виданого 16.09.2025 Харківським окружним адміністративним судом, де стягувачем є [PERSON] , Національний університет цивільного захисту зобов`язується виконати рішення суду по справі № 520/3969/25 у добровільному порядку. Разом з тим, до ДСНС України направлено лист від 10.09.2025 №88 01- 5139/88 20 щодо виділення додаткового фінансування по КПКВ 1006280 "Забезпечення діяльності органів та підрозділів цивільного захисту, підготовка кадрів Державною службою України з надзвичайних ситуацій" за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» та довідку про здійснення перерахунку грошового забезпечення. Проте, кошти станом на 23.10.2025 року на рахунках Національного університету цивільного захисту відсутні для виконання рішення суду по справі № 520/3969/25. Позивач не надав належних доказів (медичних довідок, висновків психолога, свідчень), які б підтверджували фізичні чи душевні страждання на заявлену суму. Стосовно суми моральної шкоди, повністю не погоджується з наведеними розрахунками представника позивача, так як відсутні повністю підтверджуючі документи, що саме [PERSON] було нанесено моральної шкоди діями чи бездіяльністю відповідача, зі сторони НУЦЗУ вчинялись ряд відповідних дій для повного та добровільного виконання рішення суду. На відповідача не було накладено штрафу, у зв`язку з невиконанням чи не своєчасним повідомленням Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Такий розрахунок є незаконним та необґрунтованим, та таким, що розрахований виключно на бажанні позивача чи його представника. 13.02.2026 до суду представником позивача подана відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що за ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. У нашому випадку, наявна ознака бездіяльності, котра полягає у невиконанні відповідачем рішення у строк, встановлений ч. 6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Реалізація права громадян та соціальні виплати, передбачені Законом, не може залежати від бюджетних асигнувань. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, у якій просив проводити судовий розгляд за відсутності позивача та представника. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 по справі № 520/3969/25, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2025 було зобов`язано Національний університет цивільного захисту України нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення: з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно з застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року; з 01.03.2018 по 31.12.2019 з застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 у фіксованому обсязі за вирахуванням раніше сплачених сум з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 по справі № 520/3969/25 набрало законної сили 01.09.2025 та подане на примусове виконання. Відповідно до довідки про здійснення розрахунку індексації грошового забезпечення з 01.01.2026 по 28.02.2018 (базовий місяць січень 2008 року) та з 01.03.2018 по 31.12.2019 [PERSON] нараховані 126250,55 грн. Постановою від 09.10.2025 року було відкрито виконавче провадження ВП № 79300313. Національний університет цивільного захисту України єзакладом вищої освіти IV рівня акредитації державної форми власності, правонаступником Академії цивільного захисту України та підпорядковується Державній службі України з надзвичайних ситуацій. Згідно з листом вих. №88 01-5139/88 20 від 10.09.2025, адресованим відповідачем Державній службі України з надзвичайних ситуацій, відповідач просить для проведення виплат згідно рішень суду виділити додаткове фінансування по КПКВ 1006280 "Забезпечення діяльності органів та підрозділів цивільного захисту, підготовка кадрів Державною службою України з надзвичайних ситуацій" за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» у сумі 331213 грн. Листом вих. № 88 04-6475/88 06 від 24.10.2025 відповідач повідомив Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м. Київ) про направлення листа про виділення коштів, однак станом на 23.10.2025 кошти не надійшли та про виплату коштів у добровільному порядку у разі надходження коштів. Відповідачем 23.11.2025 на виконання рішення у справі № 520/3969/25 сплачено позивачу нараховану індексацію грошового забезпечення у сумі 126250,55 грн, що підтверджено платіжною інструкцією №3219. Постановою старшого державного виконавця від 10.12.2025 виконавче провадження № 79300313 закінчене у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення. Позивач просив стягнути моральну шкоду, яку обґрунтував психологічним дискомфортом, порушенням душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху на фоні того, що ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, однак рішення суду не виконувалося відповідачем своєчасно, а виконано із затримкою строків, передбачених ч. 6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» тривалістю 22 робочих днів. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. За вимогами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи, якою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; б) наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Визначення моральної шкоди міститься у положеннях статті 23 ЦК України, у якій зазначено, що моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 травня 1995 № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Із досліджених судом доказів слідує, що Національним університетом цивільного захисту України вживалися заходи щодо своєчасного добровільного виконання рішення суду: проведений розрахунок індексації грошового забезпечення з 01.01.2026 по 28.02.2018 (базовий місяць січень 2008 року) та з 01.03.2018 по 31.12.2019 [PERSON] відповідно до рішення суду, направлений лист про виділення коштів, здійснена виплата. На час розгляду справи рішення суду виконане у повному обсязі. Отже, відповідачем доведено, що ним не допущено тривалого протиправного невиконання рішення суду, оскільки своєчасно вживалися заходи до виконання рішення, а вина у пропуску десятиденного терміну, встановленого для добровільного виконання рішення відсутня. Рішення, яке набрало чинності 01.09.2025, фактично виконане відповідачем 23.11.2025, як встановлено після виділення та надходження коштів. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Позивач просив стягнути моральну шкоду, посилаючись на, допущену, на думку позивача, незаконну бездіяльність Національним університетом цивільного захисту України, на дії чи бездіяльність органів державної влади чи місцевого самоврядування, їх посадових осіб позивач не посилався, тому статті 1173 та 1174 ЦК України застосуванню не підлягають. Крім того, позивачем не надано будь яких доказів на підтвердження наявності моральної шкоди та причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року в справі № 753/15095/17 (провадження № 61-16500св20)). Разом з тим, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що [PERSON] . Національним університетом цивільного захисту України завдано моральну шкоду та наявність причинного зв`язку між цією шкодою та протиправними діями відповідача, а також її реальний розмір. Відтак, враховуючи вищенаведене, та те, що позивачем не доведено протиправність дій відповідача, наявності моральної шкоди, причинного зв`язку, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: dismissed