Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу у розмірі 7033,59 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 08.09.2024 в м. Миколаєві на вул. Слобідська, 38 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Rover 75 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Seat д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.10.2024 було визнано, що ДТП сталося внаслідок порушення водієм автомобіля Rover 75 д.н.з. [NUMBER] [PERSON] Правил дорожнього руху України. На момент ДТП у відповідача поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відсутній, цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована. Після ДТП водій Seat д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату відшкодування . З огляду на пошкодження автомобіля потерпілого та визначення розміру збитків, позивач скористався послугами незалежного оцінювача Гуля та згідно звіту оцінювача №196-24 вартість майнового збитку визначена у розмірі 4883, 59 грн., яка була виплачена позивачем [PERSON] . В позові просили про розгляд справи за відсутністю представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за місцем його реєстрації. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явився та представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.09.2024 о 19:00 год. у м. Миколаєві по пр. Центральному, в районі перехрестя з вул. 6-а Слобідська, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом "Rover 75", д.н.з. [NUMBER] , в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом «Seat Ibiza», д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. За дані дії передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім цього, 08.09.2024 року о 19 год. 00 хв., у м. Миколаїв, по вул. 6-а Слобідська, біля буд. 38, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом "Rover 75", д.н.з. [NUMBER] , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 "а" ПДР України. За дані дії передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП. За фактом даної дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця пригоди були складені протоколи ААД№559449 та ААД №559422 від 12.09.2024. Відповідно до загальнодоступної інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.10.2024 [PERSON] було визнано винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбчанних ст. 124, 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляд штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн., постанова набрала законної сили 01.11.2024. При цьому, [PERSON] під час розгляду справ про притягнення його до адміністративної відповідальності подав до суду заяву, в якій свою винуватість, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбчанних ст.. 124, 122-4 КУпАП визав за обставин викладених у протоколах. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент вчинення ДТП [PERSON] не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] була застрахована СК Універсальна, відповідно до поліса №221821420. Потерпілий [PERSON] водій «Seat Ibiza» д.н.з. [NUMBER] звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП, що сталося 09.09.2024 у м. Миколаєві, щодо відшкодування йому матеріальних збитків Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Seat Ibiza» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП № 196-24 від 19.09.2024, складного суб`єктом оціночної діяльності ПП [PERSON] , вартість збитків складає 5583, 59 грн. без врахування ПДВ. Згідно розрахунку розміру регламентної виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу «Seat Ibiza» д.н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження під час ДТП складає 4883,59 грн. без врахування податку на додану вартість. Відшкодування матеріальних збитків було здійснено МТСБУ на користь [PERSON] у розмірі 4883,59 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №944479 від 17.12.2024. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п. 39.2.1 п. 39.2. ст. 39 Закону). Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, до позивача - Моторного (транспортного) страхового бюро України, у зв`язку з здійсненням регламентної виплати потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, тому він, як винна особа у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 08.09.2024, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу МТСБУ завдану шкоду. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача в порядку регресу вартості страхового відшкодування у розмірі 4883,59 грн. підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на проведення звіту про незалежну оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку від 19.09.2024 у розмірі 2150 грн., відповідно до платіжної інструкції №940056 від 02.10.2024.

Outcome: approved