Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.06.2025 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 20.06.2025-100000418 шляхом підписання цифровим електронним підписом пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки на отримання кредиту, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит у розмірі 3500,00 грн, строком на 168 днів з дати його надання по 04.12.2025 року, під проценти. Крім того 02.07.2025 та 09.07.2025 між сторонами блуо укладено додаткові договори, за якими за ініціативою позичальника було збільшено суму кредиту та було внесені зніми до Договору. Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, шляхом перерахування коштів відповідачу, натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 19200,00 грн, з яких 8000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 7280,00 грн - заборгованість по по процентам, 400,00 грн - заборгованість по комісії, 3520,00 грн - заборгованість по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 19200,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. Ухвалою суду від 21.01.2026 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляд у справи не заперечував. Відповідач заяв, клопотань, відзиву не надала. Конверт повернувся з відміткою "адресат відсутній". За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.06.2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір № 20.06.2025-100000418 (а.с.18-23) шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання нею конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при її ідентифікації на сайті. 02.07.2025 та 09.07.2025 між сторонами було підписано додаткові договори до кредитного договору (а.с.25-29), які складаються з пропозиції про укладення додаткового договору та відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції про укладення додаткового договору. З договору слідує, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Відповідно до умов заявки (а.с.21-22), сума кредиту становить 3500,00 грн, строком на 168 днів з дати його надання, тобто з 20.06.2025 року по 04.12.2025. Процентна ставка фіксована у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Комісія пов`язана з наданням кредиту становить 5 % від суми кредиту, що дорівнює 175 грн. Неустойка становить 52,50 грн та нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля Е477, який остання отримала в смс-повідомленні надісланого товариством на номер телефону відповідача, який вказаний останньою при її ідентифікації на сайті. Відповідно до додаткового договору від 02.07.2025 (а.с.25-27) сума кредиту становила 6000,00 грн., яка складається з усіх Траншів, зазначених в Договорі та в укладених сторонами Додаткових Договорах. За даним договором кредитодавець зобов`язується надати відповідачу 2-й транш у розмірі 2500,00 грн. строком на 156 днів. Відповідно до додаткового договору від 09.07.2025 (зворот а.с.27-а.с.29) сума кредиту становила 8000,00 грн., яка складається з усіх Траншів, зазначених в Договорі та в укладених сторонами Додаткових Договорах. За даним договором кредитодавець зобов`язується надати відповідачу 3-й транш у розмірі 2000,00 грн. строком на 149 днів. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за кредитним договором №20.06.2025-100000418 від 20.06.2025 року виконало в повному обсязі шляхом перерахунку коштів на банківську картку відповідача, яка зазначена останньою у заявці, що підтверджується листом з ТОВ "Універсальні платіжні рішення"(а.с.36-38) про переказ коштів на карту [NUMBER] . В свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 19200,00 грн, з яких 8000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 7280,00 грн - заборгованість по процентам, 400,00 грн - заборгованість по комісії, 3520,00 грн - заборгованість по неустойці (а.с.15). Щодо вимоги про стягнення неустойки в сумі 3520 грн. 00 коп., слід зазначити наступне. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Звертаючись до суду із позовом ТОВ "Споживчий центр" просило стягнути із відповідача за кредитним договором, зокрема і неустойку, в сумі 3520 грн. 00 коп. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. на території України з 24.02.2022р. строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки розрахованої за кредитним договором укладеним з ним 20.06.2025 (під час дії воєнного стану) - задоволенню не підлягають. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при подачі позову слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних сумі 2174 грн. 30 коп.

Outcome: approved