Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

03.02.2026 року представниця позивачки адвокатка Гренджа В.Ю. в інтересах [PERSON] подала суду вищенаведений позов, який обґрунтований таким. 25.10.2015 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сторони спільно не проживають як подружжя та сім`я більше двох років. Позивачка [PERSON] з початку 2024 року фактично проживає з іншим чоловіком за адресою: [ADDRESS] , з яким має намір офіційно одружитися та проживати однією сім`єю. Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , у власній квартирі. За цих підстав сторони позову припинили спільно проживати як одна сім`я, їх шлюб існує тільки формально вже понад двох років. Позивачка не підтримує шлюбних відносин з відповідачем, не спілкується з ним та не цікавиться його долею. Подружжя мешкає окремо один від одного, у різних населених пунктах та спілкується в телефонному режимі виключно в інтересах їх спільної дитини малолітнього сина [PERSON] . Позивачка втратила почуття кохання до відповідача і не бажає з ним більше проживати у шлюбі. Ці обставини змушують позивачку звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу, бо подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, шлюб існує формально. Спору про спільне нажите майно за час шлюбу та місце проживання дитини між сторонами позову немає. За усною домовленістю між позивачкою та відповідачем їх малолітній син [PERSON] після розірвання шлюбу між подружжям залишиться проживати з позивачкою. Спору щодо утримання дитини між сторонами позову не має. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.02.2026 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторона позивачки в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, про таке повідомлялася належно, однак представниця позивачки-адвокатка Гренджа В.Ю. подала суду заяву з додатковими поясненнями, де зазначила таке. Позивачка більше як два роки фактично проживає в [ADDRESS] , разом з сином Серафимом. Крім того, вона проживає в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , з яким бажає надалі укласти шлюб. За цих підстав збереження шлюбу між сторонами є неможливим, як і примирення сторін. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову в повному обсязі з підтвердженням, що він фактично не проживає в шлюбі з позивачкою більше двох років та [PERSON] фактично проживає та утворила сім`ю з іншим чоловіком, тому просить розірвати шлюб з [PERSON] , бо подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, оцінивши позицію сторін, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити повністю, виходячи з такого. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25.10.2015 року у виконавчому комітеті Майданської сільради Міжгірського району Закарпатської області, про що 25.10.2015 року складено відповідний актовий запис №10; прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] ; дружини [PERSON] . Від шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивачка зазначила, а відповідач підтвердив, що вони спільно в шлюбі не проживають більше двох років, сторони проживають у різних населених пунктах, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї вони не підтримують, при цьому позивачка проживає в незареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, з яким бажає надалі укласти шлюб. Жодна із сторін не заявила клопотання про вжиття судом заходів для примирення в шлюбі. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин суд вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.112 СК України. Також позивачка, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, висловила прохання його залишити. Суд вважає, що є підстави для застосування ст.113 СК України та після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Судові витрати позивачка просить залишити за нею, тому такі розподілу не підлягають.

Outcome: approved