Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач Головне Управління Держгеокадастру у Тернопільській області звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення права власності земельної ділянки шляхом конфіскації на користь держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області. В позовній заяві вказав, що відповідно до статті 41 Конституції України, яка є нормою прямої дії, конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Нормами статті 2 Земельного кодексу України (далі-Кодекс) передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Відповідно до положень статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки полягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Статтею 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, шо до Державного земельного кадастру, серед іншого, включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер, місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності), площа, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель), відомості про обмеження у використанні земельних ділянок, нормативна грошова оцінка, інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відповідно до норм статей 125, 126 Земельного кодексу України, в редакції 2019 року та на даний час, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно пункту 1) частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 5 статті 22 Земельного кодексу України в редакції 2019 року встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Відповідно до пункту 6) частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав. Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вбачається, що вони мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов`язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачене Конституцією, цим та іншими законами України, а також Міжнародними договорами. Нормами ст. 81 ЗК України, в редакції 2019 року було встановлено, що іноземці та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземні та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки в відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також: особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Статтею 140 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку, зокрема є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно статті 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку, серед іншого, у разі конфіскації земельної ділянки. За змістом статті 145 Земельного кодексу України в редакції 2019 року, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» від 31.03.2020 № 552-ІХ, який набрав чинності 01.07.2021 статтю 145 Земельного кодексу України викладено у новій редакції. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 145 Земельного кодексу України у новій редакції, чинній на даний час, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Так, спеціалістами Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління на підставі даних Державного земельного кадастру з`ясовано, шо 20.10.2009 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,1449 га за кадастровим номером 6125582600:02:001:0078, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 13.10.2025 (додається). Крім того, встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 1124, [PERSON] успадкував земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1449 га за кадастровим номером 6125582600:02:001:0078 та належала померлому батьку [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 026398, виданого Давидківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області 20.10.2009. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідачем з 28.11.2019 року, тобто з моменту отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом та також з 28.11.2019 року дати державної реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0,1449 га за кадастровим номером 6125582600:02:001:0078 в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до положень статті 126 Земельного Кодексу України, у продовж строку, встановленого частиною 1 статті 145 Земельного Кодексу України, не відчужено земельну ділянку, тому вона, згідно вимог частини 2 статті 145 ЗК України, підлягає конфіскації на користь держави. Відповідно пункту 20 Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою, форму якої наведено в додатку 16, що подається в електронній або паперовій формі, як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за формою згідно з додатком 17. Згідно Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 10.10.2025 № НВ-6101230832025 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1449 га за кадастровим номером 6125582600:02:001:0078 становить 3564,75 гривень. Просить позовну заяву задоволити та припинити право власності громадянина російської федерації [PERSON] на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0, 1449 га, за кадастровим номером 6125582600:02:001:0078, яка розташована за адресою: с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області (в даний час Колиндянська територіальна громада Чортківського району Тернопільської області), шляхом конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області. Стягнути з [PERSON] , жителя [ADDRESS] на користь Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області за адресою: вул. Лисенка, 20а, м. Тернопіль, 46002 код ЄДРПОУ 39766192 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень судового збору, сплаченого при подачі позову до суду. Згідно ч. 3 ст. 211ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідач [PERSON] подав суду письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просив справу слухати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що спеціалістами Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління на підставі даних Державного земельного кадастру з`ясовано, шо 20.10.2009 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,1449 га за кадастровим номером 6125582600:02:001:0078, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 13.10.2025 (додається). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 1124, відповідач [PERSON] успадкував земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1449 га за кадастровим номером 6125582600:02:001:0078, яка належала померлому батьку [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 026398, виданого Давидківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області 20.10.2009. З 28.11.2019 року, тобто з моменту отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом та також з 28.11.2019 року дати державної реєстрації права власності на земельну ділянку, площею 0,1449 га за кадастровим номером 6125582600:02:001:0078 в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до положень статті 126 Земельного Кодексу України, у продовж строку, встановленого частиною 1 статті 145 Земельного Кодексу України, не відчужено земельну ділянку, тому вона, згідно вимог частини 2 статті 145 ЗК України, підлягає конфіскації на користь держави. Відповідно до статті 41 Конституції України, яка є нормою прямої дії, конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Нормами статті 2 Земельного кодексу України (далі-Кодекс) передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Відповідно до положень статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки полягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до норм статей 125, 126 Земельного кодексу України, в редакції 2019 року та на даний час, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно пункту 1) частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 5 статті 22 Земельного кодексу України в редакції 2019 року встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Відповідно до пункту 6) частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав. Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вбачається, що вони мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов`язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачене Конституцією, цим та іншими законами України, а також Міжнародними договорами. Нормами ст. 81 ЗК України, в редакції 2019 року було встановлено, що іноземці та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземні та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки в відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також: особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Статтею 140 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку, зокрема є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно статті 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку, серед іншого, у разі конфіскації земельної ділянки. За змістом статті 145 Земельного кодексу України в редакції 2019 року, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» від 31.03.2020 № 552-ІХ, який набрав чинності 01.07.2021 статтю 145 Земельного кодексу України викладено у новій редакції. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 145 Земельного кодексу України у новій редакції, чинній на даний час, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом зокрема, якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України. Судові витрати у сплаті судового збору стягнути з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved