Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Заявник звернулася до суду із даною заявою, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заявник стверджує, що в силу похилого віку та стану здоров`я [PERSON] потребувала стороннього догляду та піклування, а тому у червні 2013 року вона забрала матір до свого місця проживання, що розташоване в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] . Заявник вказує, що під час звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно їй повідомлено про неможливість видачі свідоцтва, оскільки у шестимісячний строк вона не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому їй було рекомендовано звернутись до суду. Вказані обставини змусили заявника звернутись до суду із даною заявою. Заявник просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що тривалий час, приблизно з 2008 року доглядала матір, яка проживала разом з її сім`єю по [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи Новоборівської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Заслухавши заявника та пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Родинні відносини між заявником [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно копії витягу з Реєстру територіальної громади №2025/019305737 від 26.12.2025 [PERSON] , [INFO] , з 10.01.1979 року по 24.12.2018 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки реєстраційного відділу (ЦНАП) при виконавчому органі Новоборівської селищної ради від 29.12.2025 №561/08-10 та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства №4 від 26.12.2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з червня 2013 року по день смерті і [PERSON] , 1972 р.н., здійснювала догляд за нею. Згідно копії витягу з Реєстру територіальної громади №2025/018018721 від 02.12.2025 [PERSON] , [INFO] , з 15.12.1999 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №83758028 від 29.12.2025 спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Згідно копії листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 29.12.2025 №300 [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ,оскільки у шестимісячний строк до нотаріальної контори нею не подано заяву про прийняття спадщини та не надано інших підтверджуючих факт прийняття спадщини документів, а тому рекомендовано звернутись до суду. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що [PERSON] на початку 2000 років отримала травму, не могла самостійно пересуватися, а тому її спочатку доглядали за місцем її проживання по [ADDRESS] , а не пізніше 2013 року заявниця забрала свою матір [PERSON] до свого місця проживання по [ADDRESS] , де доглядала її та вони разом проживали із сім`єю заявниці до смерті [PERSON] у 2018 році. Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт постійного проживання на час відкриття спадщини заявниці разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , наявність вказаного факту підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими доказами та показами свідків. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки заявник, як спадкоємець, має намір реалізувати свої спадкові права щодо спадщини, що відкрилась після смерті її матері [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved