Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

22.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2034616050 у розмірі 10 285,45 грн та вирішити питання розподілу судових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.11.2020 між АТ «ОТП банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2034616050 у письмовій формі, відповідно до умов якого остання отримала кредит на придбання товару у розмірі 7437,00 грн. Обумовлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, щомісячної комісії, визначено строк кредитування до 16.02.2022. Банком виконані свої фінансові зобов`язання, проте відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 10 285,45 грн, з яких: 6 300,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 3985,45 грн заборгованість за відсотками. В подальшому відповідно до договору факторингу від 20.06.2025 позивач набув права вимоги за кредитним договором № 2034616050 до відповідача. У добровільному порядку спір не вирішено, тому з метою захисту своїх майнових прав змушені звернутись до суду. Ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області 30.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У позовній заяві представник відповідача просив судове засідання провести без його присутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Від відповідача відзиву, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні не надійшло. У судові засідання 27.01.2026, 23.02.2026 учасники справи не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином (відповідач згідно з положеннями п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання та враховуючи позицію представника позивача суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. Судом встановлено, що 16.11.2020 між АТ «ОТП банк» та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 2034616050, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на купівлю товару у розмірі 6947,00 грн на строк до 16.05.2022 зі сплатою 0,01 % у місяць та щомісячної комісії у розмірі 3% від суми кредиту (а. с. 11-14). Договір укладений [PERSON] у письмовій формі, також відповідач ознайомлена під підпис із паспортом споживчого кредиту, графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту. Відповідно до специфікації до кредитного договору № 2034616050, копії рахунку-фактури від 16.11.2020, видаткової накладної, та копії чеку відповідач отримала кредит на придбання товару у ТОВ «Комфі трейд» (а. с. 19-23). Також АТ «ОТП банк» надано виписку із рахунку приватного клієнта [PERSON] за період із 16.11.2020 до 20.06.2025 та розрахунок заборгованості за договором № 2034616050 від 16.11.2020 за період з 17.11.2020 до 04.06.2025, відповідно до якого заборгованість становить 10 285,45 грн, з яких 2862,59 грн заборгованість за тілом кредиту, 7422,86 грн заборгованість за процентами (а. с. 24-29, 30-42). 20.06.2025 між АТ «Отп банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20/06/25, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 44-50). До договору долучено копію платіжної інструкції від 20.06.2025 про розрахунок між учасниками угоди від 20.06.2025; витяг із реєстру боржників № 2 від 20.06.2020, де зазначено про заборгованість [PERSON] за договором № 2034616050 від 16.11.2020 складає 10 285,45 грн, з яких: 6 300,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 3985,45 грн заборгованість за відсотками (а. с. 51-52). При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № 2034616050 від 16.11.2020 укладений між первісним позикодавцем АТ «Отп банк» та [PERSON] у письмовій формі. Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, комісії, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено факт виконання первісним позикодавцем обов`язку щодо надання грошових коштів у сумі 6947,00 грн для придбання товару відповідачем. Вказане підтверджується як специфікацією до кредитного договору № 2034616050, копією рахунку-фактури від 16.11.2020, видаткової накладної, копією чеку про придбання відповідачем товару у ТОВ «Комфі трейд», так і випискою із рахунку відповідача, наданого АТ «Отп банк». Також позивачем доведено наявність правових підстав для набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відповідно до договору факторингу від 20.06.2020 відповідно до копії договору факторингу, витягу із реєстру боржників, копії платіжного доручення. Проте позивачем не доведено підставність вимог про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором у розмірі, зазначеному у позовній заяві. Із розрахунку заборгованості, наданого первісним позикодавцем вбачається, що за договором № 2034616050 від 16.11.2020 заборгованість [PERSON] становить 10 285,45 грн, з яких 2862,59 грн заборгованість за тілом кредиту, 7422,86 грн заборгованість за процентами (а. с. 41 зв. б.). Зазначені розрахунки заборгованості за відсотками не відповідають правовій позиції, викладеній Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки відсотки у розмірі 7422,86 грн нараховані «Отп банк» до 04.06.2025, тобто поза межами строку кредитування (до 16.05.2022), тому у задоволенні позову у вказаній частині слід відмовити. Розрахунки позивача, як набувача права вимог за договором № 2034616050 від 16.11.2020, носять похідний характер, оскільки відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, тому не приймаються судом до уваги. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у розмірі 2862,59 грн заборгованості за тілом кредиту. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 674,19 грн.

Outcome: partial