Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позиція позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №94108547000 від 23.10.2017 в розмірі: 13413,45 грн, з яких: 7610,08 грн - заборгованість за основним боргом; 5803,07 грн - заборгованість за відсотками; 0,30 грн - заборгованість за комісією, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що відповідно до укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №94108547000 від 23.10.2017, підписавши цей договір, відповідачка погодилася з викладеними у Договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників AT «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Відповідно до умов договору, відповідачка отримала на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 5938,00 грн. Відповідачка зобов`язалася повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників AT «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 23-го числа щомісячно мінімальної суми поповнення карткового рахунку. АТ «УКРСИББАНК» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Всупереч умов кредитного договору відповідачка тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, що підтверджується довідками розрахунку заборгованості по кредиту, процентам, що надані до позовної заяви. Таким чином, у порушення договору а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. 25.01.2023 між AT «УКРСИББАНК» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» укладено договір факторингу №237, відповідно до якого AT «УКРСИББАНК» передав (відступив), а ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] . Отже, новим кредитором за кредитним договором №94108547000 від 23.10.2017 виступає ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС». Станом на 24.11.2025 заборгованість відповідачки по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, комісії становить 13413,45 грн, з яких: 7610,08 грн - заборгованість за основним боргом; 5803,07 грн - заборгованість за відсотками; 0,30 грн - заборгованість за комісією. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання, що є порушенням законних прав ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС». Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 02.12.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 12.01.2026 із викликом сторін, який відкладено на 12.02.2025 у зв`язку з неявкою відповідачки. Розгляд справи Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подала. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Встановлені судом обставини 23.10.2017 між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір №94108547000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (а.с.10-13). Підписуючи договір відповідачка погодилася з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників AT «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com (а.с.16-43). Відповідно до п.1.1 Договору, підписуючи цей Договір, Позичальник погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників AT «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків (далі - Правила), які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» №105 від 09.06.2017 р. (з усіма змінами і доповненнями): умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування і погашення; умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. Згідно п. 3.1 Договору, Відповідачка отримала на споживчі цілі кредиту вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 5 938,00 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривень 00 коп. Відповідачка зобов`язалася повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників AT «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 23-го числа щомісячно мінімальної суми поповнення карткового рахунку - п. 3.8 Договору. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка [PERSON] отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, яким користувалася, частково повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом що підтверджується виписками про рух коштів по рахунку картки з лімітом (а.с.47-100). 25.01.2023 між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» укладено договір факторингу №237, відповідно до якого AT «УКРСИББАНК» передав (відступив), а ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.104-108). Згідно умов договору факторингу №237 від 25.01.2023 (п.2.2.) до позивача перейшли права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед кредитором, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників договору факторингу №237 від 25.01.2023 (а.с.109), ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №94108547000 від 23.10.2017 на загальну суму заборгованості 13413,45 грн, з яких: 7610,08 грн - заборгованість за основним боргом; 5803,07 грн - заборгованість за відсотками; 0,30 грн - заборгованість за комісією. Відповідно до розрахунку заборгованості позивача ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» за договором №94108547000 (а.с.46) вбачається, що відповідачка [PERSON] станом на 24.11.2025 має заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та комісії в сумі 13413,45 грн, з яких: 7610,08 грн - заборгованість за основним боргом; 5803,07 грн - заборгованість за відсотками; 0,30 грн - заборгованість за комісією. Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Отже, підписавши угоду [PERSON] добровільно погодилася у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом. Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, враховуючи, що Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» за кредитним договором до боржника [PERSON] , у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим договором. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Відповідачка, не скористалася своїм правом, передбаченим статтею 191 ЦПК України, та не надала відзив на позовну заяву із її доводами та доказами, на підтвердження своїх заперечень проти позову, у якому могла викласти заперечення щодо факту укладення договору, отримання коштів чи розміру заборгованості. При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Отже, відповідачка не заперечує факту укладення 23.10.2017 договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку із Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» і не виконання своїх грошових зобов`язань. Як слідує з матеріалів справи, відповідачкою не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування заборгованості відповідачка суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов договору. Доказів, які б підвереджували неправомірність вимог позивача, суду також не надано. Одночасно, згідно розрахунку позивача заборгованість відповідачки перед позивачем становить 13413,45 грн, з яких: 7610,08 грн - заборгованість за основним боргом; 5803,07 грн - заборгованість за відсотками; 0,30 грн - заборгованість за комісією. Таким чином, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» про стягнення з [PERSON] суми боргу за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову у розмірі 3028,00 грн, який підлягав сплаті, оскільки позов задоволений у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). Таким чином витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» надавалась правнича допомога адвокатом Зімірьовою Ольгою Олександрівною. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Зімірьовою О.О. надано до суду лише попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесені ТОВ «Верра Фінанс» у зв`язку із розглядом справи, копію ордера про надання правничої допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Проте, представником позивача не надано жодних доказів, які підтверджували б укладення договору про надання правової допомоги та понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу по даній справі. Відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в стягненні витрат на надання правової (правничої) допомоги із відповідача, у зв`язку із недоведеністю таких витрат позивачем.

Outcome: approved