Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] у січня 2026 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 08.06.2018 вона та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у Охтирському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 74. Вона та відповідач мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Також позивачка вказала, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у неї з чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства вона не веде, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюб фактично припинив своє існування. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Ухвалою суду від 03.02.2026 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує, судові витрати залишає за собою. Відповідач також подав заяву в якій зазначив, що позов визнає та просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 08.06.2018 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб у Охтирському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 74. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 2). За час шлюбу у позивачки та відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визнання відповідачем пред`явленого до нього позову, відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved