Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

У грудні 2025 року позивач [PERSON] звернувсь до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, 02 серпня 1991 року між ним та відповідачкою у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених (місто Київ), актовий запис № 3141. У сторін справи є повнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] . Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. Позивач зазначив, що вони з відповідачкою з травня 2025 року разом не мешкають, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, а тому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою у справі. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Указана ухвала судді була надіслана відповідачці за адресою, за якою зареєстроване його місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 09 грудня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вручено члену сім`ї відповідачки 18 грудня 2025 року. Відповідачка відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подала. Позивач та його представниця адвокат Никоненко Т.М. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, представниця позивача подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності її довірителя. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала. За приписами ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин та за відсутності заперечень представниці позивача, суд відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ч. 1 ст. 280, ч. 1 ст. 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом з`ясовано, що 02 серпня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених (місто Київ), актовий запис № 3141. Неповнолітніх дітей у сторін справи немає. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, подружнє життя у сторін справи не склалось, шлюбно-сімейних стосунків вони не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. З огляду на викладене суд не вважає за можливе зберегти шлюб. За наведених обставин, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з стягненню з відповідачки на користь позивачки підлягає судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved