Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

У грудні 2025 рокупозивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі за текстом ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») через представника Столітнього М.М. звернулося до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 23 грудня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №5196744 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Укладання договору було здійснене сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний за стосунок «Credit7». Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1.2 Договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту - 10 400 гривень. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів кожні 20 днів. Комісія за надання кредиту становить 1040 гривень, яка є разовою платою, що підлягає сплаті Клієнтом Товариству в повному обсязі. Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п.2.1 Договору). Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору № РК-П-19/03-01 про переказ коштів від 12 березня 2019 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». 31 липня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №31/07/2025, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Договором №5196744 про надання споживчого кредиту від 23 грудня 2024 року. Таким чином до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до пункту 1.1. Договору факторингу від 31 липня 2025 року №31/07/2025 в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 01 квітня 2025 року до 18 грудня 2025 року (140 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в сумі 13 832 гривень. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 47 906 гривень 80 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10 400 гривень, сума процентів за користування кредитом 18 263 гривні 60 копійок, нараховані позивачем відсотки за 140 календарних днів 13 832 гривні, штрафні санкції 4371 гривня 20 копійок, комісія за надання кредиту 1040 гривень. Позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в судове засідання представника не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, в позові представник Столітній М.М. просив розгляд справи проводити за відсутності представника, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подавала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» (арк.спр.133-134, 137-138). Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (арк.спр.123). 27 січня 2026 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача. Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 24 лютого 2026 року постановив ухвалу. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Суд установив, що 23 грудня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №5196744 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями за допомогою одноразового ідентифікатора «41501» (23.12.2024 06:08:40) (арк.спр.100-112). Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію (якщо передбачена Договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 10 400 гривень (п. 1.2 Договору). Строк кредитування (строк на який надається кредит): 360 днів. Періодичність платежів кожні 20 днів (п. 1.3 Договору). Комісія за надання кредиту становить 1040 гривень. Тип комісії (якщо передбачена Договором) разова комісія, нараховується при наданні кредиту в дату надання кредиту та в дату надання додаткової суми кредиту (у разі укладання додаткового договору/угоди згідно з п.1.2.1 Договору). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: Стандартна процента ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в пункті 1.3 цього Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 0,9778% (показник округлений до десятитисячних) та розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100% = (36 608,00/10 400,00)/360x100%, де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за кредитом; ЗРК загальний розмір кредиту; t строк кредитування у днях (пункт 1.3 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 3 141,8400% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору включає суму кредиту, Комісію (якщо передбачена Договором), проценти за користування кредитом та складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47 008 гривень (п.1.4 1.6.1 Договору). Проценти, що нараховуються за цим Договором, є однією зі складових оплати (другою складовою) за надання та користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Дати надання кредиту: 23 грудня 2024 року або 24 грудня 2024 року (п.2.1 2.2 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем одноразовим ідентифікаотором «19433» (арк.спр.73-74). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №5196744 від 23 грудня 2024 року доведено до відома [PERSON] та підписано одноразовим ідентифікатором «41501 23.12.2024 06:08:40» інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк.спр.113). Відповідно до Інформаційного повідомлення [PERSON] надала згоду ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на передачу особам, які зазначені в цьому повідомленні інформації про укладення договору про кредит та виконання чи невиконання зобов`язань, яке підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «41501 23.12.2024 06:08:40» (арк.спр.114). Перерахування відповідачу кредитних коштів 23 грудня 2024 року о 06:09:07 в розмірі 10 400 гривень підтверджено квитанцією сервісу ТОВ «УПР», номер транзакції в системі iPay.ua 603387272, призначення платежу зарахування 10 400 гривень на карту [NUMBER] (арк.спр.94). 31 липня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №31/07/2025, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Договором №5196744 про надання споживчого кредиту від 23 грудня 2024 року (арк.спр.52-63), про що також складено Акт прийому передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді за Договором факторингу №31/07/2025 від 31 липня 2025 року (арк.спр.64-65). Також надано Реєстр Боржників від 31 липня 2025 року (арк.спр.90-93). Відповідно до платіжної інструкції №3704 підтверджено факт сплати грошових коштів 31 липня 2025 року (арк.спр.18). Листом від 01 серпня 2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» про те, що в особистих кабінетах боржників розміщено інформацію щодо відступлення права вимоги за договорами (арк.спр.75). Згідно з наданим ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» розрахунком заборгованості за Договором №5196744 від 23 грудня 2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту встановлено, що станом на 31 липня 2025 року заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 10 400 гривень, заборгованість за відсотками за користування 18 263 гривні 60 копійок, заборгованість за штрафними санкціями 4371 гривня 20 копійок, заборгованість за комісією за надання кредиту 1040 гривень. Також з розрахунку вбачається сплата грошових коштів в сумі 4400 гривень, з яких: відсотків за користуванні кредитом 3571 гривня 20 копійок, штрафних санкцій 828 гривень 80 копійок (арк.спр.77-84) З розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за Договором №5196744 про надання споживчого кредиту від 23 грудня 2024 року за 140 календарних днів (01 серпня 2025 року 18 грудня 2025 року) вбачається, що сума нарахованих відсотків становить 13 832 гривні (арк.спр.85-88). На виконання ухвали суду від 30 грудня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь №20.1.0.0.0/7-260101/1348-БТ від 14 січня 2026 року в якій зазначається, що на ім`я [PERSON] банком емітовано банківську платіжну картку [NUMBER] ( [NUMBER] ), а також вказано про зарахування 23 грудня 2024 року грошових коштів в сумі 10 400 гривень на її банківську картку, платник: СREDIT7_VYDACHA, Kyiv (арк.спр.130-132). Таким чином до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 47 906 гривень 80 копійок, з яких: заборгованість за сумою кредиту 10 400 гривень, сума процентів за користування кредитом 18 263 гривні 60 копійок, нараховані позивачем відсотки за 140 календарних днів 13 832 гривні, штрафні санкції 4371 гривня 20 копійок, комісія за надання кредиту 1040 гривень. Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як визначено статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України ). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення частини першої статті 5Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до частин першої та другої статті 6Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що 23 грудня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір №5196744 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»надало відповідачу кредит у розмірі 10 400 гривень строком на 360 днів, а остання зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі 0,95% на добу. Вказаний кредитний договір укладений в електронній формі, та підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), наявний в матеріалах справи та досліджений судом. Умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. 23 грудня 2024 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суд вважає доведеним. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач заборгованість за кредитом не погасила. [PERSON] не виконувала належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором. Відповідач не спростувала будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором та неналежне виконання нею умов договору щодо сплати заборгованості. Вказана заборгованість нарахована в межах строку кредитування. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості та позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту, відсотків та комісії слід задовольнити. Що стосується позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій в сумі 4371 гривня 20 копійок за Договором №5196744 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23 грудня 2024 року, суд зазначає таке. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України"Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX в Україні введений воєнний стан, тому в частині стягнення штрафних санкцій слід відмовити. Таким чином із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 43 535 гривень 60 копійок, з яких: заборгованість за сумою кредиту 10 400 гривень, сума процентів за користування кредитом 18 263 гривні 60 копійок, відсотки за 140 календарних днів 13 832 гривні, комісія за надання кредиту 1040 гривень. Розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 422 гривні 40 копійок, а всього 12 422 гривні 40 копійок. Щодо судового збору. Матеріалами справи встановлено що при звернення до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок. Оскільки на користь позивача підлягає стягненню 43 535 гривень 60 копійок кредитної заборгованості, що становить 90,87% від суми пред`явленого позову (43 535,60 х 100% / 47 906,80), позовна заява подана через підсистему «Електронний суд», то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1761 гривня (2422,40х90,87:100=2201,23; 2201,23х0,8=1761). Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в особі виконуючого обов`язків генерального директора Сівека С.С. 10 грудня 2024 року уклав Договір №10/12-2024 про надання правової допомоги з адвокатом Столітнім М.М. (арк.спр.15-16). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язаних з цією справою, позивач надав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Столітнього М.М. (арк.спр.30); ордер про надання правничої допомоги серії АІ №2076831 (арк.спр.72); Заявка №14260 на виконання доручення від 24 листопада 2025 року до Договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (арк.спр.96-97); рахунок на оплату №14260-22/12-2025 від 22 грудня 2025 року (арк.спр.76); Акт №14260 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22 грудня 2025 року згідно Договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (арк.спр.89), відповідно до якого адвокат Столітній М.М. надав клієнтові ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» такі послуги пов`язані з представництвом інтересів за позовом клієнта до [PERSON] про стягнення заборгованості: - зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства; - дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи; - аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства; - підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом; - письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів; - проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів; - складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №5196744 від 23 грудня 2024 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] до суду: Старосинявський районний суд Хмельницької області; - складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому передачі виконаних робіт та інші необхідні документи); - складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо); - представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором№5196744 від 23 грудня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , в тому числі участь у судових засіданнях, на що витрачено 12 годин. Вартість послуг становить 10 000 гривень. Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України відшкодуванню підлягає не будь-яка допомога, а та, що пов`язана зі справою (представництво в суді, підготовка до її розгляду, збір доказів тощо). Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Вивчивши матеріали справи та подану заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновків про таке. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: вивчення документів, підготовка позовної заяви. Суд також враховує категорію та складність справи, суть спору й характер спірних правовідносин, загальну тривалість процесу, кількість учасників справи, кількість та обсяг зібраних та доданих до позовної заяви доказів, а також обсяг документів, що підлягав вивченню у справі. Мають значення у даному випадку і критерії, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтований. Враховуючи викладене та зважаючи на складність справи, яка є малозначною, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 гривень, який є завищеним. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторін. Враховуючи часткове задоволення позову, а також вимоги пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, суд вважає, що сума судових витрат позивача на оплату професійної правничої допомоги адвоката підлягає до відшкодування відповідачем пропорційно до задоволеної частини вимог. Оскільки на користь позивача підлягає стягненню 43 535 гривень 60 копійок кредитної заборгованості, що становить 90,87% від суми пред`явленого позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 4543 гривні 50 копійок (5000х90,87:100).

Outcome: partial