Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

20 листопада 2025 року представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 липня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2226. Спільних дітей подружжя не має. Після укладення шлюбу сторони певний час проживали разом, однак згодом стали проживати окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач відмовляється з`явитися до органів реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Позивач стверджує, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, почуття любові, подружнє життя фактично припинилось, збереження шлюбу є неможливим. Примирення позивач вважає недоцільним та заперечує проти надання строку на примирення. Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримуються в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Судові повістки надсилались відповідачу за останньою відомою адресою місця проживання: [ADDRESS] . Відзиву на позовну заяву не подав, своєї позиції щодо позовних вимог не висловив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, дійшов таких висновків. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірвано за рішенням суду. Відповідно до статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 30 липня 2019 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2226. Спільних дітей подружжя не має. Фактичні шлюбні відносини припинено, спільне господарство сторонами не ведеться, подружжя проживає окремо. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами фактично розпався, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач заперечує проти примирення і вважає збереження шлюбу неможливим, суд вважає недоцільним застосовувати строк для примирення подружжя. Після розірвання шлюбу дружина залишає своє прізвище незмінним. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторону, яка програла справу. Оскільки позов задовольняється, судовий збір у сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved