Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулося до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору № 724494640 від 19 вересня 2024 року відповідач [PERSON] отримав в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредит у сумі 10 159,00 грн. Проте, в подальшому [PERSON] збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 27 000,00 грн. Договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора DVYN-6239. На виконання умов кредитного договору 19.09.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на платіжну картку № [NUMBER] -XXXX-7661, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов?язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Позивач вказує, що ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання перед відповідачем, проте, відповідач порушив умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку із чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту. 19 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/9, до якого неодноразово укладалися додаткові угоди, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року. 28 травня 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року. 16 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №16/07/25-Е, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЕЙС», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року. Таким чином, у [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року в розмірі 80 441, 63 грн., яка складається з наступного: 27 000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 39 941,63 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 13 5000 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «ЕЙС» просить суд стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року у розмірі 80 441, 63 грн., яка складається з наступного: 27 000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 39 941,63 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 13 5000 грн. заборгованість за штрафними санкціями, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 грудня 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Відповідно до відповіді № 2189882 від 29.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29 грудня 2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «Ейс» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб; витребувано інформацію, що містить банківську таємницю, та стосується відповідача [PERSON] . Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29 січня 2026 року розгляд справи відкладено на 24 лютого 2026 року. Представник позивача у судові засідання 29 січня 2026 року, 24 лютого 2026 року не з`явився, при цьому в позовній заяві просить проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 29 січня 2026 року, 24 лютого 2026 року не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином в розумінні вимог пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, однак 03 лютого 2026 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Тисячник Р. Р. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазанчено, що позовні вимоги є необгрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження укладення кредитних договорів, зазначив, що відповідач надав неналежне підтвердження відступлення права вимоги, а також позивач у даній справі не надав доказів, які підтверджують, що саме ці умови та правила надання фінансових послуг відповідач та ознайомився і погодився з ними. На адресу суду 05 лютого 2026 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» - адвоката Полякова О.В. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву не заслуговують на увагу, оскільки договір кредиту є укладеним в електронній формі, відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідачу надано кредит у розмірі 27 000,00 грн, перерахованих п`ятьма платежами на карткові рахунки. При цьому зазначає, що відповідачем не спростовано зазначених фактів, що підтверджують укладення договору та факт перерахунку кредитних коштів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 724494640 від 19 вересня 2024 року відповідач [PERSON] отримав в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредит у сумі 10 159,00 грн. Проте, в подальшому [PERSON] збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 27 000,00 грн. Договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в періодичну дату оплати процентів. Дата повернення кредиту, періодичні дати оплати процентів та дата сплати комісії зазначаються в Графіку платежів, який міститься в Додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною. Відповідно до додаткової угоди від 19.09.2024 року до договору № 724494640 від 19.09.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу у розмірі 6 822,00 грн за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] . Відповідно до додаткової угоди від 21.09.2024 року до договору № 724494640 від 19.09.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу у розмірі 100,00 грн за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] . Відповідно до додаткової угоди від 21.09.2024 року до договору № 724494640 від 19.09.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу у розмірі 9 500,00 грн за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] . Відповідно до додаткової угоди від 12.10.2024 року до договору № 724494640 від 19.09.2024 року сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу у розмірі 419,00 грн за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] . Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 724494640 від 19.09.2024 року, сума заборгованості станом на 01.11.2025 року становить 80 441, 63 грн., яка складається з наступного: 27 000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 39 941,63 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 13 5000 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] має заборгованість у розмірі 80 441, 63 грн., яка складається з наступного: 27 000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 39 941,63 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 13 5000 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Відповідно до платіжного доручення №bf9ed93e-7193-4228-a804-1419e54647db від 19.09.2024 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що 09 вересня 2024 року на карту № [NUMBER] було зараховано 10 159,00 грн., призначення платежу: згідно договору № 724494640 від 19 вересня 2024 року, [PERSON] , код 3492205253, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Відповідно до платіжного доручення № 9fbf3fa2-d7a9-453f-aa3d-0ae285d893dc від 19.09.2024 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що 09 вересня 2024 року на карту № [NUMBER] було зараховано 6 822,00 грн., призначення платежу: згідно договору № 724494640 від 19 вересня 2024 року, [PERSON] , код 3492205253, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Відповідно до платіжного доручення № 5468d961-660e-49b2-bbe5-38a7a8cdbbde від 21.09.2024 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що 09 вересня 2024 року на карту № [NUMBER] було зараховано 100 грн., призначення платежу: згідно договору № 724494640 від 19 вересня 2024 року, [PERSON] , код 3492205253, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Відповідно до платіжного доручення № 99f1142c-a114-4708-b263-1b10d06cc3ca від 21.09.2024 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що 09 вересня 2024 року на карту № [NUMBER] було зараховано 10 159,00 грн., призначення платежу: згідно договору № 724494640 від 19 вересня 2024 року, [PERSON] , код 3492205253, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Відповідно до платіжного доручення № d82558dc-3ba6-49c6-bd0c-eb49b9120a2e від 12.10.2024 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що 12 жовтня 2024 року на карту № [NUMBER] було зараховано 419,00 грн., призначення платежу: згідно договору № 724494640 від 19 вересня 2024 року, [PERSON] , код 3492205253, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. 19 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/9, до якого неодноразово укладалися додаткові угоди, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року. 28 травня 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року. 16 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №16/07/25-Е, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЕЙС», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. У ході розгляду справи суд встановив, що 19 вересня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 724494640. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Підписуючи кредитний договір № 724494640 від 19 вересня 2024 року відповідач ознайомився з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року виконало, надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 27 000 грн, сплачені п`ятьма платежами, шляхом перерахування на банківські картки, вказані відповідачем в кредитному договорі та додаткових угодах до договору. Зазначене підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями та виписками АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «ТАСКОМБАНК», АТ « КБ ГЛОБУС» про рух коштів [PERSON] , наданими на виконання ухвали суду. Суд відхиляє посилання представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про неукладеність кредитного договору та додатків до нього, оскільки обставина укладення договору підтверджена наявними у матеріалах справи доказами, які свідчать про укладення між сторонами договору в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора. Не заслуговують на увагу також доводи про те, що долучена позивачем довідка про ідентифікацію є неналежним доказом у справі, оскільки є внутрішнім документом позивача, з огляду на те, що вказана довідка у сукупності з іншими наданими позивачем та витребуваними судом доказами містить в собі інформацію щодо предмета доказування та є належним доказом обставин, що підлягають встановленню у справі. При цьому спростованими є доводи представника відповідача про відсутність факту перерахування коштів на рахунки відповідача, оскільки така обставина підтверджена крім наданих позивачем платіжних інструкції, наданими на виконання ухвали суду виписками з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «ТАСКОМБАНК», АТ « КБ ГЛОБУС». Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512, статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що 19 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/9, до якого неодноразово укладалися додаткові угоди, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року. 28 травня 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року. 16 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №16/07/25-Е, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЕЙС», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 724494640 від 19 вересня 2024 року. У матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт переходу права вимоги до [PERSON] від між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС», зокрема, відповідні договори, реєстри боржників, докази оплати за договорами факторингу. Отже, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до [PERSON] , відтак, доводи представника [PERSON] про відсутність у ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги до відповідача не заслуговують на увагу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором, задовольнивши позовні вимоги. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ТОВ «ФК «Ейс», до якого перейшло право вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з останнього на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість у розмірі 66 941, 63 грн., з яких: 27 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 941,63 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи зазначені вимоги процесуального закону, та те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» задоволено частко, зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» підлягають стягненню 2 422,40 грн сплаченого судового збору. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу ТОВ «ФК «Ейс» подало заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. При вирішенні питання що стягнення правничої допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1-5 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги надано: копію договору №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року про надання правничої допомоги, укладеного з Адвокатський об`єднанням «Соломко і партнери», копію протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги, копію додаткової угоди від 11.09.2025 року № 25771067963 до договору №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року про надання правничої допомоги, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 25 листопада 2025 року на суму 7 000, 00 грн., довіреністю від 11 серпня 2025 року, копію ордеру серії АІ № 2004315 від 20 серпня 2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Представник відповідача у поданому відзиві заперечив заявлену до стягнення суму витрат на правничу допомогу, оскільки така є неспівмірною зі складністю справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved