Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Адвокатського об`єднання «Ліга Справедливості», треті особи Головне управління ДПС у м. Києві, Головне управління Держпраці у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області, [PERSON] про захист прав працівників та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він був прийнятий на основне місце роботи до відповідача на посаду юриста відповідно до заяви від 11.04.2019 та на підставі наказу №24 від 12.04.2019. При укладанні трудового договору був узгоджений щомісячний розмір заробітної плати в сумі 12000 грн. на місяць, на що він надав згоду і був допущений до роботи. Рішень про зміну розміру заробітної плати відповідачем не приймалось. У зв`язку з грубим порушенням відповідачем трудового законодавства, що виразилось в невиплаті через касу або шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, він звільнився із займаної посади. 16.08.2019 засобами поштового зв`язку він звернувся до відповідача із заявою про звільнення із займаної посади з 20.08.2019 та проведення розрахунку за власним бажанням у зв`язку з порушенням законодавства про працю (невиплата заробітної плати на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП. Відповідач отримав заяву про звільнення 27.08.2019. Розмір заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з 12.04.2019 по 12.09.2019 становить 51428,57 грн. Також відповідач має сплатити компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 01.04.2019 по 31.08.2019 в розмірі 2551,14 грн. Розмір не виплаченої суми вихідної допомоги становить 35999,64 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 53853,12 грн., розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати - 804 грн. Загалом відповідач має сплатити 144636,47 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість. 07.11.2024 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з АО "Ліга Справедливості" на свою користь: заборгованість із заробітної плати в розмірі 18 223,81 грн. за період роботи 12.04.2019 по 20.08.2019; компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 1261, 98 коп.; вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку на суму 12960,82 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 179546 грн.; компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у сумі 6673,77 грн.; зобов`язати АО "Ліга Справедливості" повернути йому трудову книжку, оформлену на ім`я [PERSON] ; зобов`язати АО "Ліга Справедливості" нарахувати та утримати відповідні податки (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 22%, військовий збір 1,5%, податок на доходи з фізичних осіб 18%), сплатити їх на відповідні рахунки за місцем обліку в Головне УДКСУ у м. Києві та Головне Управління ДПС у м. Києві; зобов`язати Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості» задекларувати відповідно чинного законодавства нарахування та виплати, утримані/нараховані податки та дату звільнення в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період роботи 12.04.2019 по 20.08.2019 [PERSON] шляхом подання до податкового органу за місцем обліку актуальної форми звітність, а саме: - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2019 року із додатками: Додаток 4; - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2019 року із додатками: Додаток 1, Додаток 4, Додаток 5; допустити негайне виконання рішення суду про стягнення виплати заробітної плати за один місяць в сумі 4 300 грн. 14.11.2025 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив: зобов`язати Адвокатське об`єднання "Ліга Справедливості» задекларувати відповідно чинного законодавства нарахування та виплати, утримані/нараховані податки та дату звільнення в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період роботи 12.04.2019 по 20.08.2019 [PERSON] шляхом подання до податкового органу за місцем обліку актуальної форми звітність, а саме: - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2019 року із додатками: Додаток 1; Додаток 4, Додаток 5; - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2019 року із додатками: Додаток 1, Додаток 4, Додаток 5. 13.02.2026 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив: зобов`язати АО "Ліга Справедливості" нарахувати та утримати відповідні податки (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 22%, військовий збір 5%, податок на доходи з фізичних осіб 18%), сплатити їх на відповідні рахунки за місцем обліку в Головне УДКСУ у м.Києві та Головне управління ДПС у м. Києві; зобов`язати АО "Ліга Справедливості" задекларувати відповідно чинного законодавства нарахування та виплати, утримані/нараховані податки та дату звільнення в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період роботи 12.04.2019 по 20.08.2019 [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) шляхом подання до податкового органу за місцем обліку актуальної форми звітність, а саме: - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, i сум утриманого з них податку; сум нарахованого єдиного внеску із додатками: Додаток 1, Додаток 4, Додаток 5 за період: квітень - серпень 2019 року. 17.01.2020 постановлено ухвалу про роз`єднання позовних вимог. 10.06.2020 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 03.12.2020 постановлено ухвалу про звільнення позивача від сплати судового збору та ухвалу відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 04.04.2023 постановлено ухвалу про витребування доказів. 12.09.2023 постановлено ухвалу про витребування доказів. 18.03.2024 постановлено ухвалу про прийняття справи до розгляду. 18.04.2024 постановлено ухвалу про виправлення описки. 17.10.2024 постановлено протокольну ухвалу про відмову в призначенні судово-економічної експертизи. 11.07.2024, 17.10.2024 постановлено протокольну ухвалу про відмову у витребуванні доказів. 08.11.2024 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 12.06.2025 постановлено протокольну ухвалу про відмову в поверненні до стадії підготовчого провадження. 15.09.2025 постановлено ухвалу про залучення правонаступника третьої особи. 04.11.2020 адвокат Бондар В.Б., яка діє в інтересах відповідача, подала письмові пояснення, в яких зазначила, що позов є необґрунтованим. Відповідач та треті особи участі своїх представників в судовому засіданні не забезпечили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 11.04.2019 [PERSON] подав заяву на ім`я АО «Ліга справедливості» про прийняття на посаду юриста з 12.04.2019 на повну ставку з оплатою згідно штатного розкладу. 12.04.2019 відповідач видав наказ №24 про прийняття [PERSON] на посаду юриста з 12.04.2019 на повну ставку з оплатою згідно штатного розкладу. 16.08.2019 [PERSON] подав заяву на ім`я АО «Ліга справедливості» про звільнення його з посади юриста з 20.08.2019 у зв`язку з порушенням законодавства про працю (невиплата заробітної плати). Заяву про звільнення позивач направив засобами поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладення у цінний лист №0100108277305, яку відповідач отримав 27.08.2019. Згідно з листом ГУ ДПС у м. Києві від 11.10.2019 №4784/с/26-15-33-01-10 відомості про нарахування [PERSON] доходів АО «Ліга справедливості» (ЄДРПОУ 38603098) у наявних відомостях відсутні. 05.11.2019 Голосіївським районним судом міста Києва постановлено ухвалу у справі №752/20083/19, згідно з якою зобов`язано уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві внести відомості за заявою [PERSON] від 20.09.2019 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172, ч.1 ст. 173, ч.1 ст. 175 КК України посадовими особами в тому числі АО «Ліга справедливості». 05.12.2019 на виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва постановлено у справі №752/20083/19 до ЄРДР за №120191000100010280 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 175 КК України, що підтверджується копією витягу від 05.12.2019. Згідно з листом ГУ ДПС у м. Києві від 13.03.2023 №8442/5/26-15-07-03 податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за формою №1ДФ за 2019 рік АО «Ліга справедливості» не подавались. Зазначенні відомості підтверджуються звітами №1ДФ за 2019 рік. Згідно з податковими звітами форми №4 (місячна) АО «Ліга справедливості» повідомило, що в 1 місяці 2019 року загальна сума нарахованої заробітної плати, винагороди за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовим договорами, оплата допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами становила 3033,55 грн., в 2 місяці 2019 року - 4146,432 грн., 3 місяці 2019 року - 4300 грн., 4 місяці 2019 року - 13975 грн., 5 місяці 2019 року - 14179,76 грн., 6 місяці 2019 року - 13975 грн. Згідно даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу) за формою ОК-5 АО «Ліга справедливості» (ЄДРПОУ 38603098) нарахувало [PERSON] заробіток в 4 місяці 2019 року в розмірі 2457,14 грн., в 5 місяці 2019 року - 4300 грн., в 6 місяці 2019 року - 4300 грн. Згідно з відомостями про трудові відносини осіб та період проходження військової служби, поданими АО «Ліга справедливості», останнє повідомило податкові органи про прийняття на роботу з 12.04.2019 [PERSON] на посаду адвоката (посада 2421.2) на підставі наказу №24 від 12.04.2019. Згідно з відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам, поданими АО «Ліга справедливості», останнє повідомило податкові органи про нарахування [PERSON] : в 4 місяці 2019 року загальної суми заробітної плати в розмірі 2457,14 грн., з яких сума нарахованого єдиного внеску - 540,57 грн., в 5 місяці 2019 року - загальної суми заробітної плати в розмірі 4300 грн., з яких сума нарахованого єдиного внеску - 946 грн., в 6 місяці 2019 року - загальної суми заробітної плати в розмірі 4300 грн., з яких сума нарахованого єдиного внеску - 946 грн. 20.03.2020 Шевченківським районним судом міста Києва постановлено ухвалу у справі №761/7652/20, згідно з якою зобов`язано уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві слідчого та процесуальних керівників - прокурорів Київської місцевої прокуратури №1 у кримінальному провадженні № 1201910001000993 розглянути клопотання [PERSON] від 18.09.2019 про вчинення слідчих дій у спосіб, передбачений ст.220 КПК України, про що повідомити заявника. 10.12.2020 Голосіївським районним судом міста Києва постановлено ухвалу у справі №752/15705/20, згідно з якою зобов`язано слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві залучити [PERSON] потерпілим у кримінальному провадженні №12019100010009993. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Судом встановлено, що 12.04.2019 [PERSON] був прийнятий на роботу до АО «Ліга справедливості» на посаду юриста на повну ставку з оплатою згідно штатного розкладу, про що був виданий наказ №24 від 12.04.2019. Отже, з дня видання наказу між сторонами виникли трудові правовідносини, за змістом яких у позивача, як у працівника, виник обов`язок виконувати роботу, визначену трудовим договором тощо, а у відповідача, як у роботодавця, виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання цієї роботи тощо. Позивач стверджує, що при укладанні трудового договору з роботодавцем був узгоджений щомісячний розмір заробітної плати в сумі 12000 грн. на місць. Проте зазначене твердження не знайшло свого підтвердження доказами під час розгляду справи. В наказі №24 від 12.04.2019 про прийом на роботу [PERSON] розмір посадового окладу не вказаний, мається посилання на розмір окладу, визначений у штатному розкладі. Штатного розкладу матеріали справи не містять. Згідно даних податкової звітності, поданої АО «Ліга справедливості», нарахувало [PERSON] заробіток в 4 місяці 2019 року в розмірі 2457,14 грн., в 5 місяці 2019 року - 4300 грн., в 6 місяці 2019 року - 4300 грн. Відомості про нарахування позивачу заробітної плати в інший період відсутні. При цьому позивач вимагає стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати за період роботи за період роботи 12.04.2019 по 20.08.2019 в розмірі 18223,81 грн. Суд, оцінюючи надані позивачем докази, вважає, що задоволенню підлягають вимоги про стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з квітня по червень 2019 року в розмірі 11057,14 грн. Решту вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі суд відхиляє, оскільки позивач не довів, що впродовж липня-серпня 2019 року він дійсно виконував трудові обов`язки відповідно до умов трудового договору, був присутній на робочому місці, обліковувався його фактично відпрацьований робочий час тощо. У роботодавця виникає обов`язок оплатити працівнику конкретно виконану роботу, обумовлену трудовим договором, та в розмірі, визначеному трудовим договором. Само по собі перебування у трудових відносних без дотримання зазначених умов не породжує у роботодавця обов`язку виплачувати заробітну плату. Суд звертає увагу, що відповідач не надав доказів, які б спростовували зазначені висновки суду, жодних заперечень разом з письмовими доказами щодо погашення чи відсутності заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі відповідач не надав. Також судом встановлено, що позивач ініціював розірвання трудового договору з відповідачем, подавши засобами поштового зв`язку заяву на ім`я АО «Ліга справедливості» про звільнення його з посади юриста з 20.08.2019 у зв`язку з порушенням законодавства про працю (невиплата заробітної плати), яку відповідач отримав 27.08.2019. Отже, за встановлених обставин, розірвання трудового договору у дату, про яку просив позивач є неможливим, оскільки роботодавець отримав заяву про звільнення після спливу строку, у який працівник просив його звільнити. Крім того, суду не було надано доказів того, чи були припинені між сторонами трудові відносини, якщо були припинені, то коли саме та з яких підстав. Встановлення цих обстави має значення для вирішення питання про те, чи виник у відповідача обов`язок провести повний розрахунок з позивачем у день звільнення та розмір сум, які підлягають виплаті на користь працівника. За приписами ст. 44 КЗпП України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) при припиненні трудового договору … внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку… . Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Аналогічні приписи містить ч.1 ст. 83 КЗпП України. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, з аналізу наведених норм права, суд приходить до висновку, що право працівника отримати грошову компенсацію за всі не використані ним дні щорічної відпустки та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку виникає, якщо працівник був звільнений з роботи, про що роботодавцем має бути виданий відповідний наказ, але в день звільнення працівник не отримав усі належні йому суми, передбачені ст. 116 КЗпП України. Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Крім того, 19 липня 2022 року набрав чинності Закон №2352-IX, яким внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, текст статті 117 якого викладено в такій редакції: "У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті". Суд повторно зауважує, що відомості про розірвання трудових відносин між сторонами, в установленому законом порядку позивачем не надано. Також позивач не звертався з вимогами про розірвання трудових відносин з АО «Ліга справедливості». Відповідно до ч.1 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Пунктом 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в азі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Відповідно до п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для стягнення вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку на суму 12960,82 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 179546 грн. та покладення на АО "Ліга Справедливості" повернути позивачу трудову книжку. Позивачем заявлені також вимоги про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у сумі 6673,77 грн. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статей 1-4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед іншого: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Згідно із пунктами 1-5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого поставною КМУ від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159) дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, серед іншого: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Суд відзначає, що право на компенсацію за порушення строків виплати доходу виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата, індексація тощо) особи (працівника) з вини відповідача (роботодавця) не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи і пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари і послуги. Дія норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку №159 поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Виплата компенсації втрати частини доходів проводиться незалежно від порядку і підстав їх (доходів) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені (такий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року в справі №803/203/17, від 15 жовтня 2020 року в справі №240/11882/19, від 29 квітня 2021 року в справі №240/6583/20, від 05 липня 2022 року в справі №420/7633/20, від 29 березня 2023 року в справі №120/9475/21-а, від 12 вересня 2024 року в справах №400/5837/23, №240/18489/23, від 10 жовтня 2024 року в справі №280/5397/19, від 18 грудня 2024 року в справі №755/15005/23 та багато інших). Враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум заробітної плати за період з квітня по червень 2019 року в розмірі 11057,14 грн, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації доходу за період з 01.04.2019 по день виплати частини заробітної плати, яка повинна бути розрахована за методикою відповідно до статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Разом з тим, у суду відсутня можливість розрахувати розмір компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації доходу, оскільки відсутні відомості щодо дня виплати відповідної частини заробітної плати, а виплата суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Позивачем заявлені також вимоги зобов`язати АО "Ліга Справедливості" нарахувати та утримати відповідні податки (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 22%, військовий збір 1,5%, податок на доходи з фізичних осіб 18%), сплатити їх на відповідні рахунки за місцем обліку в Головне УДКСУ у м. Києві та Головне Управління ДПС у м. Києві; задекларувати відповідно чинного законодавства нарахування та виплати, утримані/нараховані податки та дату звільнення в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період роботи 12.04.2019 по 20.08.2019 [PERSON] шляхом подання до податкового органу за місцем обліку актуальної форми звітність, а саме: - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2019 року із додатками: Додаток 4; - податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фiзичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2019 року із додатками: Додаток 1, Додаток 4, Додаток 5. Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1. ст.1 ПК України). Питання нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб врегульовані у р. IV. «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України. Так, п.162.1.3. п.162.1. ст.162 ПК України визначено, що платниками податку є податковий агент. Пунктом 18.1. ст. 18 ПК України встановлено, що податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Відповідно до п.168.1.1., 168.1.2. ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу. Отже, податки та обов`язкові платежі, які нараховуються на суму заробітної плати належної позивачу, підлягають нарахуванню та сплаті відповідачем у випадку добровільного виконання судового рішення або виконавцем при примусовому стягненні з відповідача заробітної плати, який зобов`язаний утримати податки (ПДФО, військовий збір) та перерахувати їх до бюджету. З наведеного можна зробити висновок, що позивачем заявлено вимогу на майбутнє, тобто він просить застосувати превентивний спосіб захисту. Проте, відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Вимога зобов`язати відповідача вчиняти певні дії в майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право. Виходячи з викладеного, суд відмовляє в задоволенні цих вимог. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 11057, 14 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення заробітної плати за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог (5,05%) підлягає стягненню судовий збір в розмірі 110,43 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення заробітної плати відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Решту судових витрат віднести за рахунок держави, оскільки позивачу, який був звільнений судом від їх сплати, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Outcome: partial