Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс», в інтересах якого діє представник Паладич А.О., звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 25.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 8120416 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів з стандартною процентною ставкою 1,50% на день, з періодичністю сплати відсотків: кожні 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , вказану ним при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи періодичні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи періодичні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 10.06.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу 01.02-12/25, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-12/25 від 10.06.2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №8120416 складає: 23050,00 грн., з яких: заборгованість по тілу 5000,00 грн.; заборгованість по відсотках 9000,00 грн.; неустойка 9050,00 грн. Таким чином, [PERSON] має перед ТОВ «Свеа Фінанс» непогашену заборгованість за кредитним договором №8120416 від 25.07.2024 року, яку позивач як новий кредитор просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 05.01.2026 року постановлено відкрити провадження в даній цивільній справі, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін. Зазначена ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами надсилалися відповідачу рекомендованим листом на його зареєстровану адресу місця проживання. Однак на адресу суду з поштового відділення повернувся конверт із зазначеною ухвалою з відміткою «адресат відсутній». Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 25.02.2026 року, він повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області. Представник позивача одночасно з подачею позову звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов до суду не подав, будь-яких заяв від нього до суду не надходило, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.07.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 8120416 про надання споживчого кредиту, який укладено у вигляді електронного документу та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Ідентифікація споживача в Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства здійснювалася при вході споживача до особистого кабінету/мобільного застосунку «СreditРlus», в порядку, передбаченому договором та/або ЗУ «Про електронну комерцію». На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у розмірі 5000,00 грн. на строк 360 днів зі сплатою відсотків у розмірі 1,50% в день (стандартна процентна ставка, що застосовується в межах строку кредиту) з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. У випадку невиконання/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом нараховується штраф у розмірі 450,00 грн. на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання, та 100,00 грн. починаючи з п`ятого дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання. Загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка, сума процентів за користування кредитом визначені у додатку № 1 до договору, підписаного відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Інформація про споживчий кредит, яка надавалась споживачу до укладання договору, зазначена у паспорті споживчого кредиту. Зі змісту зазначених документів вбачається, що в них визначені основні істотні умови, характерні для кредитного договору, зазначено суму кредиту, строк кредитування, розмір процентів, умови надання коштів у кредит, з якими відповідач в свою чергу погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить їх підписання, тому зазначені документи мають силу договору та вважаються такими, що вчинені у письмовій формі. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в розмірі 5000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою від надавача платіжних послуг ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», ліцензія на послуги з переказу коштів без відкриття рахунку № 21/772-рк від 29.04.2023 року. Згідно з карткою обліку договору (розрахунок заборгованості) № 8120416 від 25.07.2024 року у відповідача [PERSON] наявна заборгованість за кредитом у загальному розмірі 23050,00 грн., яка складається із: суми основного боргу в розмірі 5000,00 грн.; процентів у розмірі 9000,00 грн., штрафу в розмірі 9050,00 грн. 10.06.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу 01.02-12/25, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 01.02-12/25 від 10.06.2025 року та витягу з цього реєстру, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №8120416 складає: 23050,00 грн. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Положенням ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( ст. 11 Закону України «про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. ч.1, 3 ст. 509 ЦК України). Згідно зі статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] зобов`язувався повернути отримані кредитні кошти, сплатити проценти за їх користування в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач свого зобов`язання не виконав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. (ст. 516 ЦК України) Після відступлення позивачу прав грошових вимог до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки попереднього кредитора, ні на рахунки позивача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення коштів та сплати відсотків, комісії та інших платежів, передбачених договорами, розмір боргу відповідачем не спростовано, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесеного та документально підтвердженого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved