Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

24.12.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.08.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №941457747 на суму 12 000 грн. Відповідачу було перераховано грошові кошти. В подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 29 880 гривень. На підставі вищевикладеного, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 29 880 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 30.12.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Поляков О. в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві прохав справу розглядати без участі представника позивача. Не заперечував проти заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.08.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №941457747 (а. с. 49-60). Відповідно до п. 2.1 Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в сумі Кредитного ліміту у розмірі 12000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Суду також надано паспорт споживчого кредиту, що підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а. с. 47-48). Також з платіжного доручення від 27.08.2024 відповідачу на банківську картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти у розмірі 12 000 гривень (а. с. 8). Згідно відповіді АТ «Таскомбанк» від 10.02.2026 №910/47.7-БТ банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] (а. с. 139). Згідно виписки за рахунком [PERSON] 27.08.2024 зараховано грошові кошти у розмірі 12 000 гривень (а. с. 140-141). Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №941457747 заборгованість становить 25 440 гривень (а. с. 69). 29.10.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/6 (а. с. 96-98). Як вбачається з реєстру прав вимоги від 29.10.2024 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №941457747 (а. с. 94). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №941457747 заборгованість становить 35 880 грн (а. с. 68). 28.05.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №28/0525-01 (а. с. 88-93). Як вбачається з реєстру прав вимоги №1 від 28.05.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №941457747 (а. с. 86-87). 16.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу №16/07/25-Е (а. с. 79-84). Згідно реєстру боржників №1 до договору факторингу №16/07/25-Е від 16.07.2025 вбачається, що позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №941457747 (а. с. 77-78). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Ейс» за кредитним договором №463052128 заборгованість становить 35 880 грн, з них за сумою кредиту 12 000 гривень, за процентами 17 880 гривень, за штрафними санкціями 6 000 гривень (а. с. 67). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 441,50 гривень. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стороною позивача на підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 7000 гривень надано: копію договору про надання правової допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, копію додаткової угоди №25771187015 від 11.09.2025 до договору про надання правничої допомоги, копію акту прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 (а. с. 63-66). На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 7 000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved