Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Акціонерне товариство "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.04.2024 ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідач уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1376-9130, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2000,00 грн, строк кредитування 300 днів, стандартна процентна ставка 2,5% в день. Позивач виконав умови кредитного договору у повному обсязі, але відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 09.12.2025 виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 16550,00 грн, з яких: - заборгованість за кредитом - 2000,00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами 14550,00 грн. Застосовуючи програму лояльності, просить суд стягнути із відповідача на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" 10000,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 2000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 8000,00 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою судді від 28.01.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, за зареєстрованим місцем проживання було направлено ухвалу про відкриття провадження. Відзив на позов не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 06.04.2024 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір № 1376-9130 на суму 2000,00 грн (а.с.11-20). Згідно п.п. 4.12, 4.10 договору строк кредитування становить 300 днів, зі стандартною відсотковою ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом. Згідно п.п. 4.8, 10.1 та 10.2 договору, передбачений базовий період договору, який складає 30 днів з пільговою процентною ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом. Пільгова відсоткова ставка діє за умови сплати процентів за користування кредитом, не пізніше останнього дня базового періоду. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 2000,00 грн підтверджено договором про відкриття кредитної лінії, квитанцією про видачу кредиту та довідкою про перерахування суми кредиту (а.с.32,33). Згідно розрахунку заборгованості за договором №1376-9130 від 06.04.2024 станом на 10.12.2025, заборгованість відповідача [PERSON] складає 16550,00 грн, з яких: - заборгованість за кредитом - 2000,00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами 14550,00 грн. (а.с.34-41). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріали справи свідчать про те, що позикодавець свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній не здійснював погашення заборгованості. Доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вимогами ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджені належними та допустимим доказами, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 10000,00 грн, з яких: - заборгованість за кредитом - 2000,00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами 8000,00 грн. Що стосується судових витрат, то суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2662,40 грн., оскільки вимоги позивача задоволено, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню дані судові витрати.

Outcome: approved