Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Микитин Л.Й., звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з 15 квітня 2015 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те що протягом останніх років стосунки між сторонами розладились через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вже тривалий проміжок часу кожен живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, на життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Спільне сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Спроби примиритися між подружжям свого результату не принесли, останнє спілкування з відповідачем виявилося безрезультатним, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2025 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2025 року заяву відповідача [PERSON] задоволено частково та надано сторонам строк для примирення строком на один місяць. Провадження по справі зупинено до закінчення місячного строку для примирення сторін. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2026 року поновлено провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Микитин Л.Й. у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с. 36). Відповідач [PERSON] у судове засідання, призначене на 26.02.2026 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи судом була повідомлена належним чином. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у суду матеріалами. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 15 квітня 2015 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 114 (а.с. 7, 20). У шлюбі сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство між ними не ведеться, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї, не підтримують подружніх стосунків. В встановлений судом строк примирення не відбулося. Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у позивача не має. В встановлений судом строк примирення між стоонами не відбулося. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому позивач не наполягав на стягненні з відповідача на його користь понесених ним судових витрат при подачі позову до суду, а, відтак, суд вважає за можливе судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved