Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] та [PERSON] , відповідач по справі, є її батьками, копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 26 січня 2009 року. Згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року по справі № 932/10623/23 шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 14 червня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 79, в якому є неповнолітня дитина - розірвано. Зараз її батьки проживають окремо один від одного. Вона мешкає разом з бабусею та дідусем, за адресою їх проживання: [ADDRESS] . Навчається у 10-В класі Дніпровського ліцею № 130 Дніпропетровської міської ради. Її батько [PERSON] бере участь у її вихованні, матеріально їй допомагає. Її мама [PERSON] усунулася від виконання батьківських обов`язків, її утриманням не займається. Матеріальної допомоги не надає. Доказами цього є характеристика надана їй директором Дніпровського ліцею № 130 Дніпровської міської ради та Акт від 03.01.2025 року обстеження умов проживання складений працівниками служби у справах дітей Синельниківської міської ради. При розлучені її батьки не досягнули згоди щодо стягнення аліментів, які вони повинні були сплачувати на її утримання. Зараз вона проживає окремо від батьків у своєї бабусі і дідуся, має намір у подальшому проживати окремо від батьків. Станом на день подання позову їй виповнилося 16 років. Просить суд стягувати з [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] , виданий 04 липня 2008 року Синельниківським МВ УМВС України у Дніпропетровській області, РНОКПП [NUMBER] аліменти на її, [PERSON] , паспорт № [NUMBER] , запис 20081230-03720, дата видачі 17.01.2024, орган що видав 1210, РНОКПП [NUMBER] користь у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Витрати по справі покласти на відповідача. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що живучи разом із колишнім чоловіком у сім`ї відбувалися постійні конфлікти, сварки, крім того було фізичне, сексуальне, моральне насильство. З моменту народження доньки і до її 14 років вони прожили з нею в одній кімнаті, були дуже близькі. Всі ці роки тільки вона займалася її вихованням, водила її до школи, на танці, до музи школи, та на додаткові заняття з англійської мови. Фінансовим забезпеченням її колишній чоловік не займався, а виключно допомагав його батько, дідусь позивача. 28 травня 2023 року після чергової сварки вона з дитиною (позивачем) пішла від чоловіка на орендовану квартиру. 09.06.2023 р. її батьки змусили доньку (позивача) поїхати разом із ними до Синельникового. 03 липня 2023 року її викликали у службу з прав дітей, оскільки до них звернулися колишній чоловік та її батьки з заявою про позбавлення її батьківських прав. Вони взяли із собою доньку і під тиском змушували її відповідати на всі запитання співробітників служби. 03 липня 2023 року це був останній раз, коли вона бачила свою доньку. Вона весь намагалася додзвонитися до доньки, але вона відповідала. 02 травня 2024 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між ними батьками позивачки розірвано. Протягом всього цього часу вона продовжувала телефонувати доньці,проте вона не відповідала. Та обставина, що донька проживає з її колишнім чоловіком та її батьками не свідчить безумовно про те, що вона не бажає приймати участь у її вихованні та утриманні. Враховуючи вищевикладене, вважає твердження позивача, що вона сама самоусунулася від виховання та утримання є безпідставним і не обґрунтованим. Беручи до уваги, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, вважаю, що підстав для задоволення позову в повному обсязі не достатньо, а стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2000.00 грн.. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ділком достатньо. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що мати їй матеріальну допомогу не надає, тому змушена звернутися до суду із позовом. Представник відповідача, [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідачка, матір дитини намагалася спілкуватися із донькою, але донька сама цього не бажає, на дзвінки матері не відповідає, крім того відповідачка не проти надавати матеріальну допомогу на її утримання, позовні вимоги визнала. Представник Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради Сітало Н. позовні вимоги підтримала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] актовий запис №14 від 26.01.2009 року, вбачається, що відповідач, [PERSON] , є мітір`ю неповнолітньої дитини: [PERSON] , яка народилась [INFO] . Як вбачається з характеристики наданої директором Дніпровського ліцею № 130 Дніпровської міської ради участь у вихованні [PERSON] беруть батько дитини [PERSON] та бабуся [PERSON] . Згідно Акту обстеження умов проживання складений працівниками служби у справах дітей Синельниківської міської ради від 03.01.2025 року, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , мати дитини усунулася від виконання батьківських обов`язків, утриманням дитини не займається. Для проживання, виховання та навчання дитини створено умови, дитина перебуває на утриманні бабусі та батька. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.4 ст.152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст. 12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, враховуючи вищевикладене оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає справедливим та обґрунтованим розмір аліментів на утримання дитини зазначений позивачем, з огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved