Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. від 15 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69651251 з примусового виконання виконавчого напису № 11271, виданого 07 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості в розмірі 11 451 гривня 00 копійок. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не перевірив безспірність розміру заборгованості; виконавчий напис вчинений на кредитному договорі; жодних повідомлень від приватного нотаріуса Бригіди В.О. позивач не отримував. Приватний виконавець Плесюк О.С. при відкритті виконавчого провадження № 69651251 від 15 серпня 2022 року зазначив адресу боржника: [ADDRESS] . Водночас, адреса реєстрації та проживання боржника з 05 червня 2019 року та станом на дату вчинення виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження: місто Черкаси, вул. Надпільна, 222/2. Враховуючи викладене, приватний виконавець відправляв усі документи виконавчого провадження за адресою, за якою позивач не зареєстрований і не проживає фактично. Про існування виконавчого напису [PERSON] позивач дізнався лише після отримання копії ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2025 року про заміну сторони у справі №707/3640/2025. Враховуючи викладене, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, по причини своєї неявки суду не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини свої неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дінеро», в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини свої неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Київського державного нотаріального архіву, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини свої неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 30 січня 2023 року № 2 та на підставі підпунктів «з» та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку з набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій, а також неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 21 січня 2011 року № 8404 на ім`я [PERSON] , анульовано згідно з наказом Міністерства юстиції України від 09 лютого 2023 року № 560/5. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. 07 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11271, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості за кредитним договором № AG 2561222 від 21 березня 2019 року за період з 09 грудня 2020 року по 23 грудня 2021 року в розмірі 11 451 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят одна) гривня, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 10 700 (десять тисяч сімсот) гривень; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 751 (сімсот п`ятдесят одна) гривня; Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] , становить 11 451 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят одна) гривня. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. від 15 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69651251 з примусового виконання виконавчого напису № 11271, виданого 07 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Згідно ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року за №282/20595, затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис на кредитному договорі. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документ підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Позивачем не визнається розмір заборгованості за кредитним договором, зазначений в спірному виконавчому написі нотаріуса. Відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р.). Частиною 12 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтись також за місцем його виконання. Частинами першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 2727-7987-3109-8163 від 25 грудня 2025 року, позивачем при зверненні до суду з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в сумі 968 гривень 96 копійок. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 1054, Цивільного кодексу України, ст.ст. 87, 88 «Про нотаріат» та

Outcome: approved