Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 136 464,41 грн, та судовий збір у розмірі 3028 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 21.05.2023 року о 15:00 годин в м. Біляївка по вул. О. Головатого сталася дорожньо-транспортна пригода (падалі - ДТП) за участю транспортних засобів: 1) «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; 2) «РОБО» д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] (Потерпіла). Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.08.2023 року у справі №496/3683/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АР/2842537). [PERSON] своєчасно звернулася до Позивача із Повідомленням про ДТП від 23.05.2023 року, та заявою про виплату страхового відшкодування від 23.05.2023 року. Розрахунок та виплата відшкодування проводилися на основі: звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу; Наказу №4.1/22827 від 28.12.2023 року; довідки №1 від 08.12.2023 року. Загальний розмір витрат МТСБУ складає: 136 464,41 грн. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 133 016,17 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №18 від 02.01.2024 року; в розмірі 1450 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №974738 від 21.08.2023 року; в розмірі 1998,24 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №473280 від 18.01.2024 року. Оскільки на момент завдання шкоди потерпілій, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування» у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право зворотної вимоги до [PERSON] у розмірі: 136 464,41 грн., у зв`язку з чим, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надав. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.08.2023 року у справі №496/3683/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу. 23.05.2023 року [PERSON] повідомила МТСБУ про ДТП. 23.05.2023 року до МТСБУ була подана заява [PERSON] про відшкодування шкоди отриманої внаслідок ДТП. Транспортний засіб « FORD FUSION» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » застрахований у СК «Еталон» відповідно до Полісу №АР/2842537 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що станом на 21.05.2023 року був чинним. Відповідно до перевірки чинності полісу внутрішнього страхування Поліс на ТЗ д.н.з. [NUMBER] станом на 21.05.2023 не знайдено. Відповідно до звіту, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу після аварійного пошкодження КТЗ FORD FUSION д.р.н. [NUMBER] станом на 31.05.2023 року становить 437 415,68 грн. Розмір регламентної виплати, яка належить власнику FORD FUSION д.р.н. [NUMBER] внаслідок пошкодження під час ДТП, має складати: 148 547,86 грн., що вбачається в розрахунку розміру регламентної виплати від 22.12.2023 року, справа №92844. Відповідно до довідки №1 від 08.12.2023 року, розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих 133 016,17 грн. МТСБУ видало наказ №4.1/22827 від 28.12.2023 року про відшкодування [PERSON] завданої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 133 016,17 грн. Платіжною інструкцією №974738 від 21.03.2023 року МТСБУ було здійснено платіж у розмірі 1450,00 грн. на рахунок [NUMBER] , отримувач [PERSON] , призначення платежу: оплата послуг аваркома (експерта) по справі №92844, згідно рах. №92844 від 01.06.2023 року, тз. [NUMBER] . Платіжною інструкцією №18 від 02.01.2024 року МТСБУ було здійснено платіж у розмірі 133 016,17 грн. на рахунок UA 80 305299 0262056400946060986, отримувач [PERSON] , призначення платежу: виплата по справі №92844, згідно наказу №4.1/22827 від 28.12.2023 року, т.з. [NUMBER] . Платіжною інструкцією №473280 від 18.01.2024 року МТСБУ було здійснено платіж у розмірі 1998,24 грн. на рахунок [NUMBER] , отримувач ТОВ «Аудатекс Україна», призначення платежу: виплата по справі №92844, згідно рах.№ [NUMBER] від 28.12.2023 року, т.з. [NUMBER] . Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (п.38.1. ст. 38 Закону). Матеріали справи не містять відомостей, що [PERSON] належить до осіб, зазначених в пункті 13.1 статті 13 цього Закону (учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності,). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України). Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача суми сплаченого відшкодування. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору МТСБУ правомірною заявлені вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу у розмірі 136 464,41 грн., тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції №4550 від 25.02.2025 року, позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., тому на підставі ст. 141 ЦПК України, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved