Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Адвокат Бартків І.Б. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 25.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №262. В обґрунтування позову зазначено, що 25.10.2014 року між [PERSON] та громадянином Республіки Польща [PERSON] , було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] 25.10.2014 року, актовий запис № 262. Прізвище після шлюбу позивач залишила « [PERSON] ». Діти у даному шлюбі відсутні, спільного майна немає. Позивач є особою вимушено внутрішньо переміщеною, на обліку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у позивача є чоловік та спільна дитина з ним, а саме [PERSON] (чоловік), їх спільний з ним син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №101. Також слід зазначити, що рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 20.10.2016 року у справі №414/1858/16-ц (провадження №2/414/603/2016) повністю задоволено позов [PERSON] до мене [PERSON] про оспорювання батьківства та виключено прізвище, ім`я та по-батькові, дату народження, громадянство, місце проживання [PERSON] в графі «батько» із запису про народження [PERSON] №101 від 19.03.2016 року в книзі записів актів цивільного стану про народження, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки подружжя має різні погляди на сімейне життя та подружні обов`язки. На підставі цього в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що ми стали зовсім чужими людьми. Відповідач завдавав позивачу моральне насилля. Розлад у сімейних стосунках набув стійкого характеру, примирення є неможливим, подружжя тривалий час проживає окремо, близько 10 років. Подружні відносини припинені повністю, спільного господарства не ведуть. [PERSON] зареєстрована як ВПО в Одеській області, фактично проживає у Великобританії, а відповідач проживає окремо в Республіці Польща та не повідомляє точної адреси. Позивачем ще в 2014-2015 роках неодноразово вживалися заходи до примирення та збереження сім`ї в тому числі і в позасудовому порядку, однак відповідач категорично проти цього, що і свідчить його негативна поведінка, через яку [PERSON] часто боялась за своє здоров`я та навіть життя. Спір стосовно поділу майна відсутній. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, але представник позивача до позовної заяви долучив заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача, на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №262, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Рішенням Кремінського районного суду Луганської області по справі №414/1858/16-ц було виключено прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, громадянство, місце проживання [PERSON] №101 від 19.03.2016 року в книзі записів актів цивільного стану про народження, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 19.03.2016 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції в Луганській області. [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №101. [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 19.04.2022 року №5116-7000809596. Частиною 1 ст. 60 Закону передбачено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Статтею 55 вказаного Закону визначено, що право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. За змістом ч.1 ст. 16 зазначеного Закону особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. За даними копії паспортів, [PERSON] є громадянином України, [PERSON] є громадянином Республіки Польща. Відповідно до ч.1 ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку застосувати до спірних правовідносин норми права України, які регулюють порядок розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані представником позивача докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved