Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

В обґрунтування вимог заявниця зазначає, що 28.07.2012 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась дочка: [PERSON] [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, в зв`язку з чим шлюб був розірваний та стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини доходу [PERSON] .. Але аліменти на утримання доньки він не сплачував жодного дня. [INFO] [PERSON] помер, жодної допомоги дочка від нього не отримувала. 07.08.2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , з того ж часу вона з дочкою проживали однією сім`єю. [INFO] від шлюбу у них народилась спільна дитина [PERSON] . [PERSON] однаково відносився до [PERSON] так як і до свого рідного сина, тобто, фактично замінивши їй батька. 24.01.2017 року прізвище [PERSON] було змінено на прізвище [PERSON] . Також [PERSON] брав безпосередню, активну участь у вихованні дитини, приділяв увагу навчанню та вихованню дочки, відвідував батьківські збори, супроводжував до школи. [INFO] [PERSON] загинув, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України. В зв`язку з вищевикладеним, просить встановити факт перебування дочки [PERSON] на утриманні померлого [PERSON] , для подальшого оформлення пенсії по втраті годувальника, отриманні іншої допомоги та пільг. 12.12.2025 ухвалою Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання. 30.01.2026 ухвалою Обухівського районного суду Київської області залучено в якості заінтересованих осіб [PERSON] , [PERSON] , Міністерство оборони України. Заявниця у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Представник Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, заяву підтримують та не заперечують проти її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення заяви. Представник Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення, відповідно до яких заперечує проти задоволення заяви, так як заявником не доведено факту перебування її доньки на утриманні у загиблого, а також не надано жодних доказів, на підставі яких можна встановити, що загиблий військовослужбовець надавав доньці заявника допомогу, яка була постійним та основним джерелом засобів до існування. Що, військовослужбовець взяв на себе обов`язок повного утримання та забезпечення доньки заявника. Інші учасники не з`явились, причин неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що28.07.2012 року між заявницею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась дочка: [PERSON] [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, в зв`язку з чим шлюб був розірваний та стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини доходу [PERSON] , що підтверджується рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19.12.2014 року в справі № 372/5438/14. Але аліменти на утримання дочки [PERSON] не сплачував жодного дня, що підтверджується випискою з виконавчого провадження (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10), жодної допомоги дочка від нього не отримувала. 07.08.2015 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , з того ж часу вони з дочкою проживали разом однією сім`єю. [INFO] від шлюбу у них народилась спільна дитина [PERSON] .. [PERSON] однаково відносився до [PERSON] так як і до свого рідного сина, тобто, фактично замінивши їй батька. 24.01.2017 року прізвище [PERSON] було змінено на прізвище [PERSON] . Також [PERSON] брав безпосередню, активну участь у вихованні дитини, приділяв увагу навчанню та вихованню дочки, дбайливо та з любов`ю ставився до неї, відвідував батьківські збори, супроводжував до школи, тощо. [INFO] [PERSON] загинув, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України. В зв`язку з вищевикладеним, просить встановити факт перебування дочки [PERSON] на утриманні померлого [PERSON] , для подальшого оформлення пенсії по втраті годувальника, отриманні іншої допомоги та пільг. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №3974 від 05.11.2025 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані, чоловік [PERSON] до моменту смерті, та на день його смерті зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 28.03.2019 року, затвердженого комісією у складі провідного спеціаліста відділу ССДС Кузнєцова В.С., начальнику відділу ССДС Клєвцової Н.М., головного спеціаліста Тутевич Н.В., при обстеженні встановлено, що сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] , однокімнатна квартира розташована на 7 поверсі 9-ти поверхового будинку, загальна площа 30,99 кв.м., житлова 15,2 кв. м.. Приміщення у задовільному технічному стані, має усі необхідні комунікації - газ, вода, опалення тощо, зроблено косметичний ремонт. Санітарний стан приміщення відповідає усім вимогам для проживання, навчання, виховання, та повноцінного розвитку дітей, створені всі необхідні умови, забезпечені необхідним одягом, та речами, для побуту: шафа, письмовий стіл, ліжка, іграшки, тощо. Житлово-побутові умови проживання сім`ї задовільні. Відповідно до витягу №00049718998 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України батьком є [PERSON] , який помер. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При цьому обов`язком суду при розгляді таких справ є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їх властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №175/2317/16-ц. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У своєму Рішенні від 02.06.1999 року у справі №1-8/99 (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") Конституційний Суд України дійшов висновку, що є підстави для диференціації членів сімей взагалі, які перебувають на утриманні або проживають з суб`єктами права на пільги 2 групи: - дружина (чоловік), їх діти і батьки є членами сім`ї військовослужбовця, якщо вони проживають, разом з ним, а у передбачених законом вимогах ще й ведуть спільне господарство; - інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство. До таких належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем,... у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнолітні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Питання про визнання членом сім`ї військовослужбовця, (крім подружжя, дітей, батьків) вирішуються відповідними органами і організаціями, а у спірних випадках - судами загальної юрисдикції, які з`ясовують характер відносин з військовослужбовцем, при розгляді кожної конкретної справи. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, в тому числі перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. У зв`язку з тим, що у судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною загиблого [PERSON] , а її дочка є падчеркою загиблого, яка протягом життя постійно отримувала допомогу від нього, яка була джерелом засобів для її існування, інших засобів для існування не мала, тому суд вважає за можливе задовольнити її заяву та встановити факт перебування на утриманні загиблого вітчима.

Outcome: approved