Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, зазначивши, що 23 серпня 2025 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, факт укладення договору підтверджується укладеною між сторонами розпискою. [PERSON] отримала від неї грошові кошти в розмірі 5860 грн. для власних потреб на умовах розписки і зобов`язалася повернути позику до 23.01.2026 року та сплатити 5 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання в частині сплати відсотків щомісячно - сплатити пеню в розмірі 10% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, про що склала власноруч розписку. Проте, у визначений строк відповідач свого зобов`язання за договором позики не виконав, борг не повернув і не повертає його до цього часу. Тому позивач просить суд задовольнити її вимоги повністю і стягнути із відповідачки борг за розпискою: 5860 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 1465 грн. - плата за користування кредитом та судовий збір в розмірі 1331,20 грн. Ухвалою судді від 30 січня 2026 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві до суду не заперечувала проти розгляду справи в її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала, тому у суду є підстави для розгляду справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.280-289 ЦПК України у заочному порядку, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 23 серпня 2025 року відповідачка [PERSON] склала розписку про отримання в позику у [PERSON] грошових коштів у розмірі 5860 грн та зобов`язалася повернути суму боргу до 23.01.2026 року і сплатити 5 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 10% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку. Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконала та передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 5860 грн, на що вказує остання у своїй розписці. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] зобов`язалася повернути позивачці [PERSON] позику в сумі 5860 грн. та 5 % за кожен місяць користування позикою і повернути гроші в повному обсязі з відсотками своєчасно до 23.01.2026 року, про що зазначила в розписці. Проте, відповідачка борг в сумі 5860 грн та відсотки за користування позикою у визначені договором строки - до 23.01.2026 року і на час звернення позивача із позовом до суду не повернула. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідачки за розпискою становить: 5860 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 1465 грн. - плата за користування кредитом, всього 7325 грн. На підставі викладеного, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором позики від 23 серпня 2025 року та [PERSON] має сплатити на користь [PERSON] прострочену заборгованість в сумі 7325 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивачки судові витрати, сплачені нею при подачі позову в сумі 1331,20 грн.

Outcome: approved