Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Золотих Олександр Олександрович, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за №14005 від 17.12.2021 про стягнення з [PERSON] 13288,00 грн; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича від 07.01.2026 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №68217087 на суму 14916,80 грн та стягнути з відповідача на користь позивача понесених судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що 12 січня 2026 року з її пенсійної картки пройшло списання коштів у розмірі 4806,98 грн, а у виписці зазначено «стягнення відповідно до виконавчого провадження». Про будь-яке відкрите виконавче провадження їй не було відомо, ніякої заборгованості перед жодною організацією вона не має, ніякі кредитні кошти ніколи не оформляла та не отримувала. Через додаток «ДІЯ» їй стало відомо, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, зареєстрованого в реєстрі 17.12.2021 за №14005 про стягнення заборгованості 13288,00 грн, з яких: 2000,00 грн сума простроченої заборгованості; 6760,00 грн заборгованість за несплаченими відсотками; 3328,00 грн заборгованість по штрафам і пеням та 1200,00 грн плата за виконання виконавчого напису, 19.01.2022 відкрито виконавче провадження №68217087. Відповідно до інформації, зазначеної вчинено виконавчий напис №14917 від 17.12.2021 на підставі якого приватним виконавцем Селезньовим Максимом Олександровичем, позивач ніби-то 21.01.2020 уклала кредитний договір №107070 з ТОВ «ЗАЙМЕР», ЄДРПОУ 42146903, правонаступником усіх прав та обов`язків, на підставі договору факторингу №1-28/10/1021 від 28.10.2021 є ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», ЄДРПОУ 42228158. Під час вивчення отриманих документів, позивачу стало відомо, що кредитний договір укладався з ТОВ «ЗАЙМЕР» у простій письмовій формі та не був посвідчений нотаріально, тобто був порушений порядок вчинення нотаріальних дій, що є самостійною підставою визнання судом виконавчого напису таким, що не відповідає виконанню. Крім того, позивач не перебував та не перебуває у будь-яких правовідносинах, а ні з ТОВ «ЗАЙМЕР», а ні з ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», жодні договори не підписувала та кошти не отримувала, у зв`язку з чим немає заборгованості перед ними. Зазначає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, обґрунтування чого полягає у наступному: при видачі виконавчого напису третьою особою не дотримано вимог щодо переліку документів, за якими стягнення заборгованості і проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса та нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису (заборгованість не є безспірною); відповідач не надав нотаріусу документів, які б однозначно підтверджували суму боргу. Зазначає, що вона [PERSON] , [INFO] , ніколи не проживала та не була зареєстрована на [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 18.01.2026 №2006/000841768, позивач з 13.02.1997 зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, паспортні дані, зазначені у договорі про надання фінансового кредиту №107070 від 21.01.2020 (паспорт [NUMBER] ), не відповідають дійсності і мають ознаки підроблення, оскільки 12.02.1997 Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області позивачу видано паспорт серії [NUMBER] , який є чинним на сьогодні. Жодного іншого паспорта позивач не має. Також покликається на те, що нотаріус не повідомляв її про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконного нарахування сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис оскільки ним не була перевірена безпідставність вимог кредитора. Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у суді. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що забезпечення позову здійснюється з метою, щоб не допустити фактичного виконання стягнення коштів із позивача, оскільки за умови задоволення позову, позивач змушений вживати додаткові заходи щодо повернення безпідставно стягнутих коштів, а саме звертатися за захистом свого порушеного права до суду. Ухвалою суду від 21 січня 2026 року заяву про забезпечення позову задоволено. У порядку забезпечення позову до вирішення справи по суті зупинено стягнення у виконавчому провадженні №68217087 за постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича по примусовому виконанню виконавчого напису №14005 від 17.12.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №107070 від 21.01.2020. 22 січня 2026 року ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач не з`явилася, однак від неї надійшла заява про про розгляд справи за відсутності позивача за наявними у матеріалах справи документами, позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду відповідача належним чином повідомлено, причини неявки суду не повідомили. У судове засідання третя особа не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. 04 березня 2026 року ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області постановлено проводити заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проводиться без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем видано виконавчий напис №14005 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №107070 від 21.01.2020, укладеним із ТОВ «ЗАЙМЕР», правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі Договору Факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», заборгованість за період з 21.01.2020 по. 12.11.2021 в розмірі 12088,00 грн., що складається із заборгованості: - в сумі 2 000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; - в сумі 6760,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; - в сумі 3328,00 заборгованість по штрафам і пеням. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати зі стягувача в розмірі 1200,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 13288,00 грн. На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича перебуває виконавче провадження №68217087 з примусового виконання виконавчого напису №14005, виданого приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 17.12.2021 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості в розмірі 12088,00 грн. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким повинен керуватись нотаріус. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, якою відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Згідно із п.16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 №32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом. Згідно із ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа №910/13233/17. Тобто, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису №14005 від 17.12.2021, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Укладений між ТОВ «Займер» та [PERSON] кредитний договір №107070 від 21.01.2020, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, враховуючи, що нотаріус Золотих О.О. при вчиненні виконавчого напису діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат», наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. Водночас судам варто особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний Суд України у справі за №6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статтей 15,16,18 ЦК України, статтей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статтей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі №310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Крім того, відповідачем не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] зокрема: відповідний розрахунок заборгованості за кредитним договором, на підставі яких можливо встановити строк кредитування, графік сплати кредиту, черговість платежів, строки сплати чергових платежів, порядок нарахування відповідачем заборгованості. Таким чином, з наданих документів не можливо встановити чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Більше того, зі змісту спірного виконавчого напису випливає, що заборгованість за кредитним договором №107070 від 21.01.2020 виникла у боржника - громадянки України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 18.01.2026 №2006/000841768, позивач з 13.02.1997 зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно із положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав до задоволення позову частково та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №14005 від 17.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з громадянки [PERSON] ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за кредитним договором №107070 від 21.01.2020. Вимога в частині скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича від 07.01.2026 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №68217087 на суму 14916,80 грн задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем у справі зазначено ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», натомість приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича позивачем не визначено ані відповідачем, ані третьою особою, тобто він не є учасником справи. Таким чином вимога щодо скасування постанови приватного виконавця не належить до задоволення. Крім того, суд не бачить порушень у діях виконавця, а тому у задоволенні вимог про скасування постанови потрібно відмовити. Водночас суд зазначає, що оскільки виконавчий напис нотаріуса (документ) визнано таким, що не підлягає виконанню, це автоматично припиняє провадження. Щодо стягнення судових витрат на суд зазначає наступне. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір, в сумі 1331,50 грн.

Outcome: partial