Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1479-7883 від 04.12.2024 в розмірі 45 792,21 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 14 509,38 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами 19 182,83 гривень; - заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 12 100,00 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (надалі за текстом ТОВ «Укр Кредит Фінанс», або «Кредитодавець», або «Позивач») і [PERSON] (надалі за текстом «Відповідач», або «Позичальник», або «Боржник») за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1479-7883 (надалі за текстом «Кредитний договір»). Також, згодом між Позивачем та Відповідачем були укладені додаткові угоди, а саме: додаткова угода № 1 від 07.12.2024 на суму 4000,00 гривень; додаткова угода № 2 від 04.01.2025 на суму 2100,00 гривень; додаткова угода № 3 від 07.02.2025 на суму 1300,00 гривень; додаткова угода № 4 від 06.03.2025 на суму 1000,00 гривень; додаткова угода № 5 від 06.04.2025 на суму 1200,00 гривень; додаткова угода № 6 від 05.05.2025 на суму 1800,00 гривень; додаткова угода № 7 від 04.06.2025 на суму 1800,00 гривень. Зазначений Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів (надалі за текстом «Правила») складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений, та такий у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А9177, для підписання Кредитного договору 1479-7883 від 04.12.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 11 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період* 14 днів; комісія за видачу кредиту - 20,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 0,90 % в день; стандартна % ставка 1,00 % в день. При цьому, базовий період проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. Таким чином без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу. Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року, по справі 127/33824/19. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, Кредитодавець додає до цієї Позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1479-7883 від 04.12.2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної заяви. Сплачуючи кредит, Відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Разом з тим, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушила вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору. Станом на 21.10.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 45 792,21 гривень, а саме: - заборгованість за кредитом 14 509,38 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами 19 182,83 гривень; - заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 12 100,00 гривень, порядок нарахування якої відображений в розрахунку сум заборгованості за Кредитним договором, що додається до цієї Позовної заяви. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд стягнути з Позичальника заборгованість за Кредитним договором №1479-7883 від 04.12.2024 у загальному розмірі 45 792,21 гривень. Таким чином, з боку Відповідача по відношенню до Позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 02.01.2026 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Роз`яснити відповідачу право протягом зазначеного строку надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням відзиву до суду копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи, документи, на підтвердження чого додаються до відзиву. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач вправі пред`явити зустрічний позов у строк визначений для подання відзиву. Визначити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня його отримання для подання заперечення, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, документи, на підтвердження чого додаються до відповіді на відзив та заперечення відповідно. Роз`яснити учасникам справи, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до Цивільного процесуального кодексу України обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. 16.02.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просять суд поновити строк на подання відзиву та відмовити у задоволенні позову. Крім того в заявленому відзиві подано клопотання про поновлення строку на подання відзиву. Суд, врахувавши наведені у клопотанні обставини, поновлює Відповідачу строк на подання відзиву та приймає його до матеріалів справи. Відзив мотивовано, зокрема, тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів фактичного перерахування кредитних коштів відповідачу, доданий до позову розрахунок заборгованості є внутрішнім документом та не дає можливості перевірити правильність нарахувань, нарахування та стягнення комісії за надання кредиту є необґрунтованим, а також позивач безпідставно заявив до стягнення проценти річних на підставі ст. 625 ЦК України з урахуванням приписів п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на період дії воєнного стану. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 04.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1479-7883, шляхом акцептування позичальником оферти кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (далі - договір). Згідно з умовами договору строк кредитування складає 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) Кредиту 30.09.2025. Строк договору є рівним строку кредитування. Протягом строку кредитування сторонами погоджено сплату процентів за користування кредитом у розмірі 1,00 % в день (стандартна процентна ставка), 0,90 % в день (знижена процентна ставка). Пунктом 8.5 договору передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати повернення кредиту, що встановлена п.4.13 цього Договору. Видача кредитних коштів за договором №1479-7883 від 04.12.2024, а також за укладеними до нього додатковими угодами, загалом на суму 24 200,00 грн. (11 000,00 грн. за договором та 13 200,00 грн. за додатковими угодами) шляхом перерахування на платіжну картку відповідача підтверджується наданими позивачем матеріалами справи. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 21.10.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 45 792,21 гривень, а саме: - заборгованість за кредитом 14 509,38 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами 19 182,83 гривень; - заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 12 100,00 гривень. Разом з тим, як вбачається зі змісту кредитного договору, п.4.7 передбачено що комісія за видачу кредиту становить 20.00 % від суми виданого Кредиту. Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором Кредиту у день видачі Кредиту. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит також належить до комісії за видачу Кредиту і може одноразово нараховуватись при кожному отриманні Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, якщо нарахування Комісії за видачу додаткових грошових коштів передбачено відповідними Додатковими угодами до цього Договору, якими Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів. Якщо у відповідній Додатковій угоді до цього Договору, якою Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, зазначено, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит становить 0%, вказане означає, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит на підставі такої Додаткової угоди до цього Договору є відсутньою). Законом України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 6 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.09.2024 у справі №479/191/17. Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що положення кредитного договору №1479-7883 від 04.12.2024 про сплату позичальником комісії, пов`язаної з наданням Кредиту в сумі 2200 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 20,00% від загальної суми кредиту є нікчемними, суперечать положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а тому відсутні підстави для включення вказаної суми до загального розміру заборгованості за тілом кредиту на підставі цих положень договору. Оцінюючи доводи відзиву, суд виходить з того, що факт укладення кредитного договору та додаткових угод в електронній формі, отримання відповідачем кредитних коштів і часткове їх погашення підтверджуються матеріалами справи, а тому твердження про недоведеність видачі кредиту є необґрунтованими. Посилання Відповідача на несправедливість умов договору щодо комісій та інших платежів не спростовують позовних вимог у цій справі, оскільки позивач просить стягнути саме заборгованість за кредитом, нарахованими процентами та процентами річними, а вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) позивачем не заявлялися. Крім того, пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлює особливості відповідальності у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на період дії воєнного стану, проте не звільняє позичальника від обов`язку повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов договору і статей 1048, 1054 ЦК України. Таким чином, наведені у відзиві заперечення не спростовують доведеності позовних вимог та не є підставою для відмови у їх задоволенні. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №1479-7883 від 04.12.2024 у розмірі 43592 грн. 21 коп., з яких: заборгованість за кредитом 12309 грн. 38 коп. (14509 грн. 38 коп. - 2200 грн.); - заборгованість за нарахованими процентами 19 182,83 гривень; - заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 12 100,00 гривень. Задовольняючи частково позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 2422 грн. 40 коп. судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2306 грн. 02 коп. (2422,40грн.* 43592,21 грн./ 45792,21 грн.).

Outcome: partial