Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

20.01.2026 [PERSON] , заінтересована особа Болградська районна державна адміністрація, подав до суду заяву про встановлення факту належності правоустанолюючого документу. 1. Короткий зміст та обґрунтування заяви. 1.1. Заява обгрунтована тим, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 30 липня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 114, належить земельна ділянка, площею 1,83га на території Височанської сільської ради. Державний акт видано на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації ради народних депутатів № 239/А від 23.06.2004. 01.09.2025 заявник одержав рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] виконавчого комітету Б-Дністровської міськради про відмову в проведенні реєстраційних дій відносно вказаної земельної ділянки, тому що під час розгляду заяви та поданих документів встановлено суперечність щодо прізвища між державним актом на земельну ділянку та відомостям ДЗК (в державному акті на право власності вказано прізвище власника « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] »). З метою надання заявнику можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме, земельною ділянкою пл. 1,83га на території Височанської сільської ради, виникла необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, виданий 30.07.2004 Тарутинською РДА, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 114, належить [PERSON] . 1.2. У письмовій заяві від 28.01.2026 заінтересована особа Болградська районна державна адміністрація не заперечила проти встановлення вказаного юридичного факту. 2. Рух справи у суді. Заяву подано до суду 20.01.2026. Ухвалою від 23.01.2026 відкрито окреме провадження у справі, яку призначено до судового розгляду на 23.02.2026. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. В судове засідання заявник не з`явилась, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належно шляхом направлення судової повістки. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток, про поважність причин неявки або про відкладення розгляду справи суду не заявив; клопотав про розгляд заяви за його відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України). 4. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 30 липня 2004, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 114, належить земельна ділянка, площею 1,83га на території Височанської сільської ради. Державний акт видано на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації ради народних депутатів № 239/А від 23 червня 2004р. 01.09.2025р заявник одержав рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] виконавчого комітету Б-Дністровської міськради про відмову в проведенні реєстраційних дій відносно вказаної земельної ділянки, тому що під час розгляду заяви та поданих документів встановлено суперечність щодо прізвища між державним актом на земельну ділянку та відомостям ДЗК. При видачі державного акту на право приватної власності на землю була допущена помилка у частині зазначення прізвища власника « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] »; така обставина перешкоджає власнику [PERSON] володіти, користуватися та розпоряджатися власністю. Отже, в державному акті на право приватної власності на землю прізвище власника записано як « [PERSON] », яке не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий Тарутинським РС ГУ ДВС України в Одеській області 13 червня 2015 року, як « [PERSON] ». В інших документах, які стосуються земельної ділянки, на яку виданий державний акт на ім`я заявника, а саме, в витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.05.2017 та 18.05.2017, рішенні Бородинської селищної ради Белградського району Одеської області від 02.06.2023, прізвище вказано « [PERSON] ». 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частини першої статті 315 ЦПК). У постанові ВП ВС від 10.04.2019 в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право. Метою встановлення заявленого факту є реалізація права на розпорядження своєю власністю, а саме, земельною ділянкою пл. 1,83га на території Височанської сільської ради. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв`язку з допущеною помилкою при видачі державного акту на право приватної власності на землю, у якому неправильно зазначено відомості у частині прізвища власника « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », заяву необхідно задовольнити. 6. Вирішення питання про розподіл судових витрат. Відповідно до статті 294 ЦПК України, судовий збір необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved