Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

У жовтні 2025 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над фізичною особою, у подальшому уточнивши свої вимоги, в якій просить встановити над недієздатною [PERSON] , [INFO] , опіку та призначити опікуном останньої його [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що його сестра [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічне психічне захворювання, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, є інвалідом першої А групи з дитинства. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2010 року [PERSON] , [INFO] , визнана недієздатною. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2013 року встановлено опіку над недієздатною [PERSON] , [INFO] , та призначено опікуном останньої [PERSON] , [INFO] . Однак, [INFO] [PERSON] померла. Він має повну цивільну дієздатність, має можливість виконувати обов`язки опікуна, тому просить встановити опіку над недієздатною [PERSON] , [INFO] , та призначити його її опікуном. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2026 року відкрито провадження по справі. У судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, не повідомив суд про причини не явки. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами визнаними судом недієздатними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. За змістом частини першої, третьої статті 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18). Відповідно до статті 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п.3.1 Правил опіки та піклування). Опікунами не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними, перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину (п.3.2 Правил). Відповідно до ст.292 ЦК України малолітня, неповнолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена, має право на опіку та піклування. Судом встановлено, що рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2010 року [PERSON] , [INFO] , визнана недієздатною. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2013 року встановлено опіку над недієздатною [PERSON] , [INFO] , та призначено опікуном останньої [PERSON] , [INFO] . Оскільки, [INFO] [PERSON] померла, виникла необхідність встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] , іншою особою. Рішенням Виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 22.01.2025 за № 5 затверджено висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради про доцільність призначення опікуна над [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого визначено доцільним призначення опікуном [PERSON] , [INFO] , над його сестрою, недієздатною [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що [PERSON] виявив бажання та має змогу здійснювати опіку, суд вважає за можливе призначити його опікуном, що буде відповідати інтересам недієздатної особи. З урахуванням наведеного, суд вважає, що заявлені вимоги заявника, щодо встановлення опіки та призначення його опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved