Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

В листопаді 2025 року представник позивача ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" Столітній М.М. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові представник позивач зазначив, що 27 березня 2024 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] укладено Договір № 1519804 про надання споживчого кредиту, який підписаний в порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в сумі 5000,00 грн. на строк 359 днів по 22.03.2025 з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Кредит надається в безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. На підставі договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025, укладеного між ТОВ "ФК "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПФТАЛ", клієнт зобов`язався відступити факторові за плату свої права вимоги за Кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених договором. Відповідно до договору, ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 1519804 від 257.03.2024 в сумі 48750,00 грн., з яких загальна заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн., загальної заборгованості по нарахованих процентах первісним кредитором в розмірі 41250,00 грн., загальної заборгованості по штрафним санкціям в розмірі 2500,00 грн. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 48750,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 27.11.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 98). В судове засідання представник позивача не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. зворот 13). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду подала (а.с. 118, 126). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 27 березня 2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СЛОН КАПІТАЛ" та [PERSON] укладено Договір № 1519804 про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний". Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому ЗУ "Про електронну комерцію". На умовах, встановлених договором, товариство надало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти к4редиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 5000,00 грн., строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Дата повернення кредиту 22.03.2025. Стандартна процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредитування, знижена процентна ставка 0,01 % в день застосовується на умовах вказаних в договорі. Кошти кредиту надаються споживачу у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Договір підписаний споживачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е843 (а.с. 23-27, 29-30). Позичальник, в свою чергу, зобов`язувався повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. 27 червня 2025 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВАРИСТВОМ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу № 26072025, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити факторові за плату свої права вимоги за Кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених договором. (а.с. 13-14). ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 1519804 від 27.03.2024 в сумі 48750,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн., загальної заборгованості по нарахованих процентах первісним кредитором в розмірі 41250,00 грн., загальної заборгованості по штрафним санкціям в розмірі 2500,00 грн. (а.с. 81-90). Суд аналізує наданий позивачем розрахунок заборгованості та частково погоджується з цим розрахунком, а саме з тим, що [PERSON] за вказаним Договором № 1519804 від 27.03.2024 має заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5000,00 грн. (а.с. 33). Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Отже, суд приходить до висновку, що підписавши кредитний договір за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, відповідач підтвердила, що ознайомилася із вищезазначеними документами, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови, що свідчить про волю відповідача на укладення такого договору. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1519804 від 27.03.2024 по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами, то суд частково погоджується із сумою відсотків нарахованих позивачем з огляду на наступне. Згідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України " Про споживче кредитування" від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 17 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОДОЖЕНЬ Закону України "Про споживче кредитування" від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII, 17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до. деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОДОЖЕНЬ Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ, набрав чинності 24.12.2023 року, 2. Дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. 3. Банкам протягом: 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону щодо забезпечення можливості проведення Національним банком України інспекційних перевірок та надання йому інформації шляхом віддаленого доступу з використанням інформаційно-комунікаційних технологій; 90 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи, не зазначені в абзаці другому цього пункту, у відповідність з вимогами цього Закону. 4. Надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України " Про споживче кредитування" від 15 листопада 2016 року № 1734-УІІІ, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Фактично починає діяти 20.08.2024. Договір № 1519804 про надання споживчого кредиту між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] укладений 27 березня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %, тобто з 27.03.2024 по 20.04.2024, що становить 25 днів, процентна ставка становить відповідно до умов договору 2,50 %, з 21.04.2024 по 19.08.2024, що становить 120 днів, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом наступних 120 днів - 1,5 %, а з 20.08.2024 по 22.03.2025, дату закінчення вказаного договору про надання споживчого кредиту, що становить 215 днів, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 1519804 від 27.03.2024 необхідно стягнути заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 23350,00 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1519804 від 27.03.2024 по штрафних санкціях в сумі 2500,00 грн., то суд не знаходить підстав для задоволення в повній мірі заявлених вимог в цій частині позовних вимог з огляду на таке. Відповідно до п. 18 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості неустойка (штраф, пеня), штрафних санкцій слід відмовити. Таким чином, позов ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1519804 від 27.03.2024 слід задовольнити в сумі 28350,00 грн. Встановлено, що до матеріалів справи долучено заявку № 12226 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, Договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, рахунок на оплату № 12226-19/11-2025 від 19.11.2025, Акт № 12226 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 19.11.2025 згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, з яких вбачається, що вартість послуг наданих адвокатським об`єднанням становить 10000,00 грн. (а.с. 19-20, 32, 34, 43-44, 48). За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат. На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривні, відповідно до Закону України ''Про судовий збір''. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 28350,00 грн., тобто 58,15 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 7223,63 грн., що складаються із судового збору в сумі 1408,63 гривень та витрат на правничу допомогу в сумі 5815,00 грн.

Outcome: partial