Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернулося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21 723,79 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 листопада 2021 року відповідачка підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Моnobank» шляхом застосування електронного підпису. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 21 жовтня 2025 року становить 21 723,79 грн, який складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Позивач просить стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. У судове засідання сторони не викликались. Від відповідачки відзив на позов не надходив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду справи, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. 25 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 10 листопада 2021 року відповідачка підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг monobank /Universal Bank, відповідно до якої просила відкрити поточний рахунок в банку у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт, зазначений у мобільному застосунку. Сторони домовились, що у разі виходу з пільгового періоду, що становить до 62 днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% в місяць з першого дня користування кредитом. Підписавши анкету-заявку в мобільному додатку, відповідачка погодилася з умовами договору. Таким чином між сторонами 10 листопада 2021 року укладено договір про надання банківських послуг. До кредитного договору позивачем додано витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank /Universal Bank, умови надання Чорної картки monobank, паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank, з яких видно, що базова відсоткова ставка становить 3,1% в місяць, що нараховується за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період та 6,2% в місяць нараховується за наявності простроченої заборгованості. Як видно із довідок банку, відповідачці відкрито банківський рахунок та видано чорну картку. 11 листопада 2021 року відповідачці встановлено кредитний ліміт в сумі 3 000,00 грн. У подальшому кредитний ліміт змінювався, зокрема 30 березня 2023 року встановлений у розмірі 20 000 грн. Як видно із виписки про рух коштів по картці за період з 11 листопада 2021 року по 21 жовтня 2025 року відповідачка користувалася кредитними коштами: здійснювала покупки, переказ коштів, поповнювала картку. Відповідачка в порушення вимог кредитного договору свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за цим договором не виконала, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Згідно з розрахунком позивача заборгованість за договором станом на 21 жовтня 2025 року становить 21 723,79 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) з урахуванням овердрафту. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із неналежного виконання зобов`язань за договором кредиту. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 цього Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. З матеріалів справи видно, що підписанням 10 листопада 2021 року анкети-заяви до договору про надання банківських послуг monobank Universal Bank відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачки зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно з Тарифами, та повернути кредит. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Встановлено, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредитні кошти у користування. Відповідачка користувалася кредитними коштами, однак порушувала умови договору, своєчасно і в повному обсязі кошти на повернення кредиту не сплачувалися, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачкою та порушення нею взятих на себе зобов`язань. Відповідачка відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному ним розмірі не надала, не довела відсутність заборгованості. Обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи порушення відповідачкою умов договору щодо повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого ним судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved