Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» - адвокат Рудзей Ю.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у сумі 25104,5 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача посилається на те, що ТОВ "ФК "Гелексі" та [PERSON] за допомогою інформаційнотелекомунікаційної системи було укладено договір позики №45746 від 26.12.2018 року в електронній формі, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в сумі та строк встановлений цим договором. Позивач не відкриває рахунки споживачам фінансових послуг та не здійснює їх обслуговування. Тому, з метою перерахування коштів позичальникам, позивач уклав договір з надавачем платіжних послуг - ТОВ ФК Елаенс. ТОВ ФК Елаенс (ТМ "Фонді") є компанією , що мала право на надання платіжних послуг. На підставі договору №04/08-17-ПК від 04.08.2017 року ТОВ ФК Елаенс (ТМ "Фонді") надавало ТОВ ФК «Гелексі» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до змісту довідки наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок позичальника, було успішно перераховано кошти у сумі 5000 грн. Сума коштів в розмірі позики була перерахована на картковий рахунок вказаний позичальником при укладанні договору позики, що підтверджується відповідною довідкою, яка додається до позовної заяви. На підставі зазначеного вище договору позичальнику надано грошові кошти в якості позики у сумі 5000 грн., на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0.01% в день, розмір комісії складає 1.9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3.0%. Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, довготривалий строк. У зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 25104,5 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за позикою; 20104,5 грн., заборгованість по процентам та комісії за користування позикою. Ухвалою суду від 24.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 08.12.2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Жупинського М.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він прохав відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Гелексі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 45746 від 26.12.2018 року в розмірі 25 104,50 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4500,00 грн. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що жодних доказів про перерахування ТОВ «ФК «Гелексі» грошових коштів на рахунок відповідача та їх суму позовна заява не містить. Лист ТОВ ФК Елаєнс, про перерахування грошових коштів у розмірі 5 000 грн., не є підтвердженням видачі позивачем кредиту [PERSON] , так як в ньому не вказано номеру платіжної картки чи банківського рахунку отримувача, та він не містить обов`язкових реквізитів для фіскального чеку. Вважає нарахування відповідачу процентів та комісії за межами строку кредитування є безпідставним оскільки відповідно п.1.1.5 договору строк повернення позики (термін платежу): 24 січня 2019 року. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Також представник відповідача зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення ТОВ «ФК «Гелексі» та відповідачем додаткової угоди на реалізацію її права продовження строку користування позикою. За умовами договору позики № 45746 від 26.12.2018 року сторони встановили строк кредитування 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % в день. Відтак, розмір відсотків відповідно до умов договору позики №45746 від 26.12.2018 року може становити 14,50 грн за період з 26.12.2018 рку по 24.01.2019 року) х 0,01 % (відсотки від фактичного залишку кредиту х 30днів (строк позики). Вказаний розмір процентів підтверджується графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною кредитного договору позики №45746 від 26.12.2018 року . Договором позики №45746 від 26.12.2018 року не передбачено відповідальності боржника згідно ч.2 ст.625 ЦК України у вигляді сплати процентів чи комісісї за прострочення виконання грошового зобов`язання, розмір яких встановлено кредитним договором. У зв`язку не наданням позивачем доказів надання грошових коштів відповідачу у позику, враховуючи нарахування процентів та комісійної винагороди поза межами строку кредитування, вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики задоволенню не підлягають. 09.12.2025 року від представника позивача адвоката Рудзей Ю.В. надійшла відповідь на відзив в якій він прохав позовні вимоги ТОВ «ФК «Гелексі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції вказав, що відповідно до положень договору позики позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику та грошову винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України гривні, в сумі та строк встановлений цим договором. Грошові кошти у позику за цим договором надаються на умовах невідновлювальної кредитної лінії. Грошові кошти у позику за цим договором надаються окремими траншами. На підставі договору №04/08-17-ПК від 04.08.2017 року ТОВ ФК Елаенс (ТМ "Фонді") надавало «ФК «Гелексі» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до змісту довідки наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок позичальника, було успішно перераховано кошти. Представник позивача наголошує, що довідка ТОВ «ФК «Елаєнс» містить ключові реквізити (платник, отримувач за іменем, дата, сума, номер транзакції) і у сукупності з договором та розрахунком є належним доказом надходження коштів. Отже, грошові кошти було перераховано на картковий рахунок відповідача. Звертає увагу на те, що у випадку якщо відповідач заперечує належність йому карти/рахунку чи призначення платежу, це є питанням доказування, яке відповідач має підтвердити документально. Відповідачем не надано жодного документа, який би доводив, що карта з наведеним у довідці маскуванням належить іншій особі або що перерахування здійснено з інших підстав. Щодо періоду нарахування процентів та комісії представник позивача зазначив, що договором встановлено проценти за користування позикою пункт 1.1.2.1. Комісійна винагорода - пункт 1.1.2.2 Підвищену комісійну винагороду пункт 5.3 Із умов договору вбачається, що сторони передбачили міру відповідальності за несвоєчасне погашення кредиту на лояльних умовах, шляхом нарахування комісії за період після закінчення строку кредитування, коли боржник продовжує користуватись позикою. Представник позивача зазначає, що кредитним договором було передбачено комісію як плату, яка встановлюється за користування позикою після настання строку погашення. Заборгованість відповідачем у встановлений договором строк не погашено в зв`язку з чим прохав позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 21.01.2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, проти винесення заочного рішення не заперечував. Разом із позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У відповіді на відзив, який надійшов до суду 09.12.2025 року представник позивача прохав задовольнити позовні вимоги. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 08.12.2025 року, представник відповідача прохав відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» та [PERSON] було укладено договір позики договір позики №45746. Відповідно до п. 1.1 даного договору позикодавець надає позичальнику позику, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов договору, в національній грошовій одиниці України гривні, в сумі та строк: сума позики 5000,0 грн.; плата за користування позикою у вигляді: процентів складає 0,01% (одна сота відсотка) в день від поточного залишку позики; комісії складає 1,5% (одна ціла п`ять десятих відсотка) в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1. договору; нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Нарахування комісії за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Строк повернення позики (термін платежу): 24 січня 2019 (пункт 1.1.5 договру). Згідно пункту 4.1 позичальник зобов`язується повністю повернути позикодавцю суму отриманої позики та виконати всі інші зобов`язання, встановлені договором, не пізніше 24 січня 2019 р. Пунктом 4.2 договору передбачено, що сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів і комісійна винагорода за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору та розміщується в Особистому кабінеті. Обчислення строку користування позикою та нарахування процентів та комісії за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти та комісія за користування позикою нараховуються з дня надання позики позичальнику (перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника) до строку повернення позики, зазначеному в пп.1.1.5. договору включно (п. 4.3 договору). На підставі викладеного судом встановлено, що укладеним сторонами договором нарахування процентів за користування позикою та комісії обмежено строком, визначеним у п. 1.1.5. договору 24 січня 2019 року. Згідно графіку платежів, який є невід`ємною частиною договору позики, відповідач зобов`язався сплатити позивачу за договором заборгованість у загальному розмірі 7044,5 грн., з яких 5000,00 грн. сума позики, 14,50 грн. - проценти за користування позикою, 2030,0 грн. - комісійна винагорода за користування позикою. Сплата процентів або комісії в більшому розмірі договором не передбачена. Надання ТОВ «ФК «Гелексі» грошових коштів відповідачу на виконання умов Договору позики №45746 від 26 грудня 2018 року підтверджується листом ТОВ ФК «Елаєнс» за вих. № 45746 від 01 вересня 2025 року, яке на підставі Договору №04/08-17-ПК від 04.08.2017 року надавало «ФК «Гелаксі» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку та випискою за договором №б/н за період 25.12.2018 року по 27.12.2018 року за вих. №20.1.0.0.0/7-260129/35499-БТ від 31.01.2026 р. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наведеного вбачається, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 р. по справі № 910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. На підставі вищевикладеного, при визначенні розміру процентів за користування позикою, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує, що їх нарахування може здійснюватися лише в межах строку кредитування. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, сторони погодили умови позики. Договір позики між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» та [PERSON] був укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.ст.6, 207, 627-628, ч. 2 ст.639 ЦК України. Відповідач належним чином свої зобов`язання за Договором позики не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за позикою в розмірі 5000 грн., заборгованість за процентами у розмірі 14,50 грн. та за комісійною винагородою у розмірі 2030,00 грн., а всього у розмірі 7044,50 грн. Нарахування процентів за користування позикою та комісійної винагороди у більшому розмірі договором позики укладеним сторонами, не передбачено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню підлягає заборгованість за договором позики №45746 від 26 грудня 2018 року у розмірі 7044,50 грн., з яких: заборгованість за позикою - 5000 грн., заборгованість за процентами - 14,50 грн., заборгованість за комісійною винагородою - 2030,00 грн. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Гелексі» підлягають частковому задоволенню на 28,06 %, розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог в розмірі 679,33 грн. Судові витрати позивача складаються також з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., відповідно, позивачу підлягають до відшкодування судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1403,00 грн. (5000 грн. х 28,06 % = 1403,00 грн.). Судові витрати відповідача складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн., відповідно, відповідачу підлягають до відшкодування витрати в сумі 3237,30 грн. (4500 грн. х 71,94 % = 3237,30 грн.). При цьому підстави для зменшення судових витрати на професійну правничу допомогу судом не встановлено.

Outcome: partial