Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

08.12.2025 до суду надійшла позовна заява органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній залишився без батьківського піклування, оскільки мати перебуває в розшуку, а відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач з дитиною не спілкується, не підтримує з ним зв`язку та її місце перебування невідоме. Крім цього, [PERSON] є обвинуваченою та переховується від суду. Неповнолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано у сім`ю бабусі [PERSON] , з якою у нього гарні родинні відносини. На підставі викладеного, представник позивача прохала суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] та стягнути з неї аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку з часу подання позовної заяви та до повноліття на користь державного закладу, прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу, опікуна/піклувальника, де буде перебувати дитина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 09.12.2025 по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06.01.2026 по справі закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача, начальник служби у справах дітей апарату виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Даценко Г. В. надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00052137355 від 02.07.2025 відомості про батька [PERSON] внесені до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а. с. 9-10). Згідно наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради №99 від 15.09.2025 [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, яка залишилася без батьківського піклування (а. с. 11). Також згідно наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради №100 від 15.09.2025 [PERSON] тимчасово влаштовано у сім`ю баби [PERSON] , [INFO] (а. с. 12-13). Згідно наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради №39 від 29.09.2025 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а. с. 14-15). Рішенням виконавчого комітету Кобеляцької міської ради №41 від 27.11.2025 встановлено опіку над дитиною [PERSON] , призначено [PERSON] його піклувальником (а. с. 17-18). Згідно характеристики [PERSON] , учня 9 класу Шенгурівського ліцею Кобеляцької міської ради Полтавської області від 17.10.2025 №01-36/129, учень навчається в повну міру своїх сил, засвоює матеріал переважно на достатньому рівні. Має друзів, підтримує дружні відносини з однокласниками. Скромний, стриманий, врівноважений, дисциплінований. Проживає з бабусею, яка постійно підтримує зв`язок з класним керівником (а. с. 19). Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради від 05.09.2025 [PERSON] , неповнолітній [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В будинку прибрано, охайно. Наявні всі необхідні меблі, побутові прилади. Санітарно-технічні норми дотримуються. Продукти харчування в достатній кількості. Для дитини відведена окрема кімната. Наявні ліжко, шафа для одягу, забезпечений одягом, взуттям, гаджетами (а. с. 26). Як вбачається з листа відділу протидії кіберзлочинам в Полтавській області [PERSON] , [INFO] є обвинуваченою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України та переховується від суду. Наразі місце перебування [PERSON] невідоме, триває проведення заходів задля його встановлення (а. с. 27). Згідно довідки-характеристики на жительку села Перегонівка Полтавського району Полтавської області [PERSON] , остання ухиляється від своїх материнських обов`язків стосовно виховання свого сина [PERSON] , не цікавиться його життям, фінансово та матеріально не забезпечує сина. Ніде не працює, веде безпритульний спосіб життя. За місцем проживання з травня 2025 року не проживає, на зв`язок з рідними не виходить. Палить, вживає спиртні напої, має неврівноважений характер, здатність до крадіжок, за що неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності (а. с. 28). Крім цього, як вбачається з рішення виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області №54 від 30.10.2025 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 29-33). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення будь-кого з батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом установлено, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованню неповнолітнього сина: не забезпечує дитині належних умов для проживання, виховання; ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що створює загрозу фізичному та психологічному здоров`ю дитини, її безпеці та розвитку. На підставі викладеного, суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав піддягає задоволенню, а позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності ст. 166 Сімейного кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідача від виховання та утримання своєї дитини, суд вважає за необхідне стягувати із неї на користь державного закладу, прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу або опікуна/піклувальника, де буде перебувати дитина, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що судом прийнято рішення про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався, то із відповідача, на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 гривень (1331,20+1331,20).

Outcome: approved