Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

29 березня 2024 року представник позивача адвокат Суворова С.М. звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просила ухвалити рішення, яким: -визнати незаконним та скасувати наказ від 12 жовтня 2023 року № 02-002/к про звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький алюмінієвий комбінат»; -поновити [PERSON] на посаді головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький алюмінієвий комбінат» з 12 жовтня 2023 року; -стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», в тому числі з його структурного підрозділу Придніпровського виробничого управління, на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогул на посаді головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький алюмінієвий комбінат», починаючи з 13 жовтня 2023 року, виходячи із середньоденної заробітної плати в розмірі 531 грн 82 к.; -стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», в тому числі з його структурного підрозділу Придніпровського виробничого управління, на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 99576 грн 77 к. за період з 15 квітня 2022 року по квітень 2023 року на посаді головного бухгалтера; -стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», в тому числі з його структурного підрозділу Придніпровського виробничого управління, на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 42495 грн 46 к. на посаді інспектора з кадрів за сумісництвом; -стягнути з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», в тому числі з його структурного підрозділу Придніпровського виробничого управління на користь [PERSON] середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з посади інспектора з кадрів за сумісництвом , починаючи з 04 липня 2023 року, виходячи із середньоденної заробітної плати в розмірі 195 грн 45 к. (а.с. 1-6, т. 1) В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено наступне. Позивач з 31 серпня 2018 року прийнята на посаду головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький алюмінієвий комбінат». З 17 грудня 2020 року [PERSON] прийнята на посаду інспектора з кадрів Придніпровського виробничого управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький алюмінієвий комбінат» на 0,5 штатної одиниці. Наказом начальника Управління від 30 червня 2023 року № 9-к «Про звільнення [PERSON] » позивачку звільнено з посади інспектора з кадрів за сумісництвом з 03 липня 2023 року відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, при цьому відповідачем не було проведено з нею розрахунок при звільненні у строки, визначені ст.. 116 КЗпП України. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі на посаді інспектора з кадрів за сумісництвом становить за період з 01 грудня 2022 року по 31 липня 2023 року 42495 грн 46 к. ( з урахуванням утриманих податків). З підстав ст..ст. 116, 117 КЗпП України позивач вважає, що на її користь підлягає стягненню зазначена заборгованість по заробітній платі , а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Крім того, 25 березня 2024 року із запису на порталі Пенсійного фонду України від 12 жовтня 2023 року позивач дізналася про те, що її звільнено з посади головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький алюмінієвий комбінат» за п. 4 ст. 40 КЗпП України ( наказ № 02-002/к від 12 жовтня 2023 року). З зазначеним наказом [PERSON] не ознайомлена, його копія їй не вручена, розрахунок при звільненні не проведений. 27 березня 2024 року позивач рекомендованим листом з повідомленням звернулась до Управління з проханням надати їй наказ про звільнення з роботи, який на час звернення до суду з даним позовом нею не отриманий. Позивач вважає, що вона звільнена без законних для того підстав, в зв`язку з чим у відповідності до ч. 1 ст. 235 КЗпП України підлягає поновленню на роботі на посаді головного бухгалтера з 12 жовтня 2023 року , з виплатою середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Також позивач зазначає про наявність у відповідача перед нею заборгованості по заробітній платі на посаді головного бухгалтера за період з квітня 2022 року по серпень 2023 року у сумі 99576 грн 77 к. ( з урахуванням утриманих податків), яка підлягає стягненню на її користь.(а.с. 1-6, 45-50, т.1) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2024 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду судом та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. (а.с. 54-55, т.1) 07 травня 2024 року до суду надійшов Відзив на позовну заяву, у якому представник Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Сергій Павленко просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог та зазначив таке. До складу АТ «ЗАлК» входить відокремлений структурний підрозділ без статусу юридичної особи Придніпровське виробниче управління ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» ( далі Управління). Керівництво виробничо господарською діяльністю Управління здійснює адміністрація, яку очолює начальник управління, призначений на посаду наказом Генерального директора АТ «ЗАлК» за погодженням з наглядовою радою. Станом на 30 серпня 2023 року до складу адміністрації Управління входили начальник Управління [PERSON] та головний бухгалтер [PERSON] 31 серпня 2023 року наказом Генерального директора АТ «ЗАлК» [PERSON] звільнено з посади начальника Управління на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, а тимчасове виконання обов`язків начальника Управління з 01 вересня 2023 року покладено на головного енергетика служби головного інженера технічної дирекції АТ «ЗАлК» [PERSON] . На виконання наказу Генерального директора АТ «ЗАлК» від 25 липня 2023 року № ЗАлК-23-Н026/01а про проведення 26 липня 2023 року передачі кадрової документації та створення відповідної комісії, 26 липня 2023 року відповідним складом комісій АТ «ЗАлК» здійснено виїзд за місцезнаходженням Управління за адресою Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул.. Обсерваторна, 5. 26 липня 2023 року о 10 год. 24 хв. за результатами прибуття комісії на територію Управління було виявлено відсутність адміністрації Управління, а саме начальника [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] 26 липня 2023 року о 10 год. 30 хв. для отримання належних пояснень за фактами відсутності адміністрації без поважних причин на робочому місці головою комісії Генеральним директором АТ «ЗАлК» [PERSON] по телефону було викликано на робоче місце начальника Управління та головного бухгалтера [PERSON] 26 липня 2023 року приблизно о 12 год. 45 хв. після прибуття на своє робоче місце головний бухгалтер Управління [PERSON] категорично відмовилась від надання будь яких пояснень щодо своєї відсутності на робочому місці та передання кадрової документації Управління, про що були складені відповідні Акти про відсутність на робочому місці та про відмову у наданні пояснень, від підпису у яких [PERSON] відмовилась. З метою перевірки фактичної наявності матеріальних цінностей по Управлінню наказом від 31 липня 2023 року № ЗАлК-23-Н028/01а ( із змінами згідно наказу від 31 липня 2023 року № ЗАлК-23-Н029/01а) було визначено проведення позапланової інвентаризації основних засобів, малоцінних необоротних матеріальних активів і нематеріальних активів, незавершеного капітального будівництва Управління станом на 01 серпня 2023 року та призначено відповідну робочу комісію. 01 серпня 2023 року за наслідками прибуття на територію Управління комісією було виявлено відсутність начальника [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] , про що було складено відповідні письмові Акти щодо відсутності на робочому місці. Згідно Журналу обліку робочого часу працівників Управління впродовж серпня 2023 року головний бухгалтер Управління [PERSON] взагалі не з`являлась на своєму робочому місці в Управлінні. Про безпідставну без поважних причин відсутність з 01 серпня по 31 серпня 2023 року головного бухгалтера Управління [PERSON] на робочому місці було складено 31 серпня 2023 року службову записку начальника служби безпеки , служби охорони та безпеки АТ «ЗАлК» [PERSON] . Як з`ясувалось в подальшому, з 31 липня 2023 року по 18 серпня 2023 року [PERSON] була тимчасово непрацездатною у зв`язку з перебуванням на лікарняному, про що вона роботодавця не повідомляла. 05 вересня 2023 року впродовж з 10 год. 15 хв. по 14 год. 15 хв. [PERSON] була відсутня на своєму робочому місці в Управлінні , про що було складено відповідний Акт про встановлення факту відсутності працівника на робочому місці та повідомлено Генерального директора АТ «ЗАлК» доповідною запискою від 05 вересня 2023 року. 21 вересня 2023 року у зв`язку з невиконанням головним бухгалтером Управління [PERSON] наказу № ЗАлК-23-Н031/01а від 02 серпня 2023 року Генеральним директором АТ «ЗАлК» видано наказ № ЗАлК-23-Н040/01а «Про виклик головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК» для приймання передачі кадрової документації та надання пояснень», який було направлено цінним листом на домашню поштову адресу [PERSON] . Проте [PERSON] проігнорувала вимоги наказу щодо передання кадрової документації та надання пояснень щодо факту своєї відсутності на робочому місці 05 вересня 2023 року. З 01 вересня 2023 року по 27 вересня 2023 року головний бухгалтер Управління [PERSON] безпідставно без поважних причин була відсутня на своєму робочому місці, про що було складено службову записку начальника служби безпеки , служби охорони та безпеки АТ «ЗАлК» [PERSON] від 27 вересня 2023 року, із наданням відповідних відомостей із Журналу обліку робочого часу працівників Управління за період вересня 2023 року. Наказом т.в.о. начальника Управління від 12 жовтня 2023 року № 02-002/к [PERSON] було звільнено з посади головного бухгалтера Управління за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України з 12 жовтня 2023 року, копію якого 13 жовтня 2023 року було направлено на домашню адресу за місцем реєстрації [PERSON] цінним листом засобами поштового зв`язку Укрпошти. Впродовж жовтня грудня 2023 року [PERSON] до Управління не приходила та не зверталась за вимогою про розрахунок, проте 04 грудня 2023 року на адресу АТ «ЗАлК» від [PERSON] надійшов запит на отримання публічної інформації щодо повідомлення статусу її трудових відносин з Управлінням та надання довідки про доходи. За результатами розгляду звернення [PERSON] було письмово повідомлено про раніше направлені відомості з цього питання на її адресу цінним листом засобами поштового зв`язку Укрпошти. Крім того, представник відповідача зазначає про те, що позивач пропустила строки звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, передбачені ч. 2 ст. 233 КЗпП України, оскільки вона ще 28 серпня 2023 року одержала письмові повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні з посади інспектора з праці за сумісництвом, а також з посади головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК», відповідно повинна була знати та безпосередньо була обізнана про порушення свого права щодо отримання заробітної плати, розміру заборгованості із заробітної плати та порядку її отримання в разі звільнення. Також зазначає про те, що у відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. [PERSON] 12 жовтня 2023 року в день звільнення її з посади головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК» не працювала, при цьому вимоги про розрахунок до роботодавця не пред`являла ні на дату звернення до суду, ні раніше. Щодо заборгованості [PERSON] по заробітній платі за 2023 рік за наданою нею довідкою від 28 серпня 2023 року № 60-02-11, за наявними відомостями в бухгалтерії АТ «ЗАлК» заборгованість за липень 2023 року не має належного підтвердження внаслідок ненадання головним бухгалтером ПВУ ПАТ «ЗАлК» до Служби управління персоналом та бухгалтерії АТ «ЗАлК» належних даних щодо такого нарахування. Також відповідне підтвердження відсутнє і щодо заборгованості за липень серпень 2023 року, відображеної у довідці від 28 серпня 2023 року № 60-02-15. Так, на підставі наданих табелів обліку робочого часу заборгованість головного бухгалтера [PERSON] із заробітної плати за липень 2023 року складає 9080 грн 26 к. , а за серпень 2023 року 0, 00 грн, оскільки вона з 21 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року була відсутня на своєму робочому місці із нез`ясованих причин. У підсумку представник відповідача просить суд : -до заявлених [PERSON] позовних вимог щодо стягнення : заборгованості по заробітній платі у сумі 99576 грн 77 к. за період з 15 квітня 2022 року по квітень 2023 року на посаді головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК»; заборгованості по заробітній платі у сумі 42495 грн 46 к. на посаді інспектора з кадрів за сумісництвом; середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з посади інспектора з кадрів ПВУ ПАТ «ЗАлК» за сумісництвом, починаючи з 04 липня 2023 року , виходячи із середньоденної заробітної плати в розмірі 195 грн 45 к. застосувати наслідки спливу строків позовної давності, передбачені ч. 2 ст. 233 КЗпП України; -відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу в.о. начальника Придніпровського виробничого управління ПАТ «ЗАлК» від 12 жовтня 2023 року № 02-002/к; -відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON] про поновлення на посаді головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління ПАТ «ЗАлК» з 12 жовтня 2023 року; -відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог про стягнення з АТ «ЗАлК» на користь [PERSON] середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу на посаді головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАЛК» , починаючи з 13 жовтня 2023 року , виходячи із середньоденної заробітної плати в розмірі 531 грн 82 к. (а.с. 72-81, т. 1) 02 грудня 2024 року до суду надійшла заява [PERSON] про уточнення позовних вимог, якою вона уточнила мотивувальну частину раніше поданої позовної заяви в частині вимоги про визнання незаконним та скасування наказу від 12 жовтня 2023 року № 02-002/к про її звільнення з посади головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК», зазначивши, що з даним наказом вона була ознайомлена лише після отримання відзиву на позовну заяву, до якого додавалась його копія. При цьому вважає, що при застосуванні до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення було порушено строк та порядок накладення дисциплінарного стягнення, оскільки до видання наказу роботодавець не зажадав від неї письмових пояснень , не повідомив під розписку про застосування дисциплінарного стягнення, при цьому , не будучи обізнаною про звільнення, вона виконувала функціональні обов`язки на посаді головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК» по 08 листопада 2023 року, направляючи місячні фінансові звіти, розрахунки нарахування заробітної плати, лікарняних та інше. Тільки з 08 листопада 2023 року бухгалтерія АТ «ЗАлК» перестала надавати їй інформацію, необхідну для виконання функціональних обов`язків, при цьому АТ «ЗАлК» подало звіти за її підписом 10 листопада 2023 року , зокрема, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого ( сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2023 року. Щодо відсутності її на робочому місці зазначила, що згідно наказу начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» від 03 вересня 2018 року № 04-ОС «Про робоче місце [PERSON] », у зв`язку з тим, що на підприємстві відсутнє опалення, Інтернет, послуги зв`язку тощо, з 03 вересня 2018 року її робочим місцем вважається будь яке зручне для неї місце, де є доступ до Інтернету і необхідна для роботи бухгалтера комп`ютерна техніка. Даний наказ не скасований і був чинним протягом всієї її роботи в Управлінні. Крім того, на підставі наказу АТ «ЗАлК» від 26 грудня 2022 року № ЗАлК -22-Но41/01 «Про встановлення режиму дистанційної роботи» та наказу ПВУ ПАТ «ЗАлК» від 28 грудня 2022 року № 01-ос «Про встановлення режиму дистанційної роботи» з 01 січня 2023 року адміністрація та деякі працівники управління знаходяться у режимі дистанційної роботи. В Управлінні відсутнє електропостачання, що підтверджується актом збереження пломб від 27 грудня 2022 року. Відповідно вважає, що в її діях відсутній склад дисциплінарного проступку. Крім того, у зв`язку з допущенням описки у позовній заяві у періоді, за який підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі [PERSON] на посаді головного бухгалтера ( у позовній заяві вказано за період з 15 квітня 2022 року по квітень 2023 року), уточнила відповідний період, вказавши його з 15 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 01 липня 2023 року по 31 серпня 2023 року. (а.с. 198-204, т.1) Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року заяву [PERSON] про уточнення позовних вимог прийнято до розгляду, а також задоволено клопотання представника відповідача щодо допиту в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 218-219, т.1) Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Суворової С.М. про витребування доказів та витребувано з Світловодської державної податкової служби у Кіровоградській області належним чином посвідчені копії :повідомлень про прийняття на роботу працівників Придніпровське виробниче управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (код ЄДРПОУ 04720228, 27500, Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Світловодськ, вул. Обсерваторна, 5), за період з 01 серпня по 12 жовтня 2023 року; форми 1-ОПП, поданої Придніпровським виробничим управлінням Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» після 12 жовтня 2023 року; податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3-й, 4-й квартали 2023 року. (а.с. 231-232, т.1) В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник позивача адвокат Суворова С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові та заяві про уточнення позовних вимог. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Заявлені відповідачем свідки [PERSON] та [PERSON] на неодноразові виклики суду, будучи належним чином сповіщеними про час та місце судового засідання, до суду не з`явились. Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу від 12 жовтня 2023 року № 02-002/к про звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький алюмінієвий комбінат», поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Наказом ВАТ «ЗАлК» від 30 серпня 2018 року № 03-ОС «Про прийняття [PERSON] », [PERSON] прийнято на посаду головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління ВАТ «ЗАлК» з 31 серпня 2018 року . (а.с. 11, т.1) Наказом генерального директора АТ «ЗАлК» від 25 липня 2023 року № ЗАлК-23-Н026/01а «Про прийом передачу кадрової документації та створення комісії з прийому передачі кадрової документації» наказано : провести 26 липня 2023 року передачу кадрової документації головним бухгалтером ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] , яка опікувалась кадровою роботою, та приймання їх начальником служби управління персоналом підрозділу підпорядкування генеральному директора АТ «ЗАлК» Немченко Ю.М.; для проведення приймання передачі кадрової документації створити комісію у складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; комісії скласти Акт за підсумками прийому передачі кадрової документації у строк 26 липня 2023 року. З наказом [PERSON] ознайомлена 26 липня 2023 року об 11 год. 48 хв. (а.с. 84, т.1) Згідно копії Акту від 26 липня 2023 року, складеного комісією у складі голови комісії генерального директора Павленка С.І., членів комісії : начальника служби управління персоналом АТ «ЗАлК» Немченко Ю.М., провідного юрисконсульта юридичного відділу АТ «ЗАлК» Сосніна Т.Ю., начальника служби безпеки , служби охорони та безпеки АТ «ЗАлК» [PERSON] , 26 липня 2023 року о 10:24 комісія прибула на територію структурного підрозділу ПВУ ПАТ «ЗАлК» за адресою Кіровоградська обл.., м. Світловодськ, вул.. Обсерваторна, 5. За наслідками прибуття на вказану територію було виявлено відсутність адміністрації ПВУ ПАТ «ЗАлК», а саме начальника [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] . Приблизно о 10:30 генеральним директором Павленком С.І. було здійснено дзвінок начальнику ПВУ ПАТ «ЗАлК» з повідомленням про необхідність з`явитися на робочому місці. [PERSON] з`явився на робочому місці об 11:20, головний бухгалтер [PERSON] з`явилася на робочому місці об 11:38. Головний бухгалтер Шевченко І.І. не надала комісії на перевірку жодні з документів ПВУ ПАТ «ЗАлК», у тому числі кадрової документації, які згідно наказу № ЗАлК-23-Н026/01а від 25 липня 2023 року мала передати начальнику служби управління персоналом АТ «ЗАлК» Немченко Ю.М., від надання будь яких пояснень відмовилась. Для збереження матеріальних цінностей було здійснено опломбування всіх приміщень ПВУ ПАТ «ЗАлК», окрім приміщення адміністративної будівлі. (а.с. 87-88, т.1) Згідно копії Акту, складеного 26 липня 2023 року комісією у складі голови комісії генерального директора Павленка С.І., членів комісії : начальника служби управління персоналом АТ «ЗАлК» Немченко Ю.М., провідного юрисконсульта юридичного відділу АТ «ЗАлК» Сосніна Т.Ю., начальника служби безпеки , служби охорони та безпеки АТ «ЗАлК» [PERSON] , о 13:04 в присутності комісії головний бухгалтер ПВУ ПАТ «ЗАлК» Шевченко І.І. надавати письмові пояснення з будь яких питань відмовилась. (а.с. 89, т.1) Наказом генерального директора АТ «ЗАлК» Павленка С.І. від 31 липня 2023 року № ЗАлК-23-Н028/01а наказано провести позапланову інвентаризацію основних засобів, малоцінних необоротних матеріальних активів і нематеріальних активів, незавершеного капітального будівництва ПВУ ПАТ «ЗАлК» станом на 01 серпня 2023 року та призначено робочу комісію. (а.с. 90, 91, т.1) З копії Акту про відсутність особи, відповідальної за збереження майна від 01 серпня 2023 року вбачається, що відповідно до наказу від 31 липня 2023 року № ЗАлК-23-Н028/01а, наказу від 31 липня 2023 року № ЗАлК-23-Н029/01а «Про проведення позапланової інвентаризації відокремленого структурного підрозділу ПВУ ПАТ «ЗАлК» , робоча комісія прибула до ПВУ ПАТ «ЗАлК» 01 серпня 2023 року о 10:00 для проведення інвентаризації. На час прибуття комісії на територію ПВУ ПАТ «ЗАлК» начальник ПВУ ПАТ «ЗАлК» Сідельников О. та головний бухгалтер ПВУ ПАТ «ЗАлК» на робочому місці відсутні. На час відбуття комісії ( 14:20) з території ПВУ ПАТ «ЗАлК» відомості щодо місцезнаходження начальника та головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК» відсутні. Акт складено комісією у складі: голова комісії Павленко С.І., члени комісії [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у присутності контролера КПП СОтБ [PERSON] (а.с. 93, т.1) З копії Акту про відсутність на робочому місці від 01 серпня 2023 року , складеного генеральним директором АТ «ЗАлК» Павленком С.І., начальником СУП АТ «ЗАлК» [PERSON] , начальником СОтБ АТ «ЗАлК» [PERSON] , контролером КПП СОтБ АТ «ЗАлК» [PERSON] , 01 серпня 2023 року у період з 10:00 по 14:20 начальник ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] та головний бухгалтер ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] були відсутні на робочому місці з невідомих причин. На телефонні дзвінки не відповідають, на зв`язок не виходять. (а.с. 92, т.1) Наказом генерального директора АТ «ЗАлК» [PERSON] від 02 серпня 2023 року № ЗАлК-23-Н031/01а наказано головному бухгалтеру ПВУ ПАТ «ЗАлК» відокремленого структурного підрозділу АТ «ЗАлК» [PERSON] прибути до АТ «ЗАлК» 04 серпня 2023 року, передати поточну кадрову документацію , зазначену у додатку № 1 до даного наказу. Відомостей про ознайомлення [PERSON] з даним наказом матеріали справи не містять. (а.с. 109, т.1) Листом генерального директора АТ «ЗАлК» [PERSON] від 02 серпня 2023 року на виконання наказу від 02 серпня 2023 року № ЗАлК-23-Н030/01а, наказу від 02 серпня 2023 року № ЗАлК-23-Н031/01а зобов`язано начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Сідельникова О.М. та головного бухгалтера [PERSON] прибути 04 серпня 2023 року до АТ «ЗАлК» за адресою проспект Металургів, 1а у м. Запоріжжя для надання пояснень щодо ведення господарської діяльності на ПВУ ПАТ «ЗАлК» та передачі поточної кадрової документації ПВУ ПАТ «ЗАлК» до служби управління персоналом АТ «ЗАлК». Також даним листом попереджено, що у разі ігнорування вищенаведених наказів та даного листа, начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» та головного бухгалтера [PERSON] буде притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Відомостей про ознайомлення [PERSON] з даним листом матеріали справи не містять. (а.с. 110, т.1) Згідно копії службової записки від 31 серпня 2023 року, складеної начальником служби безпеки, служби охорони та безпеки підрозділу підпорядкування генеральному директору Чернєвим Р.С., адресованої генеральному директору АТ «ЗАлК» Павленку С.І., до його відома доведено про відсутність працівників на робочому місці у період з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року на ПВУ ПАТ «ЗАлК» - відокремленого структурного підрозділу АТ «ЗАлК», в тому числі головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] , яка за період з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року на робочому місці за адресою м. Світловодськ, вул.. Обсерваторна, 5 не з`являлася, що підтверджується відсутністю записів про вхід на територію ПВУ ПАТ «ЗАлК» в Журналі обліку робочого часу працівників ПВУ ПАТ «ЗАлК». (а.с. 94-99, 100, т.1) З копії Акту про встановлення факту відсутності працівника на роботі від 05 вересня 2023 року , складеного т.в.о. начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Костюченком С.М. у присутності СУП АТ «ЗАлК» [PERSON] , провідного економіста СУП АТ «ЗАлК» [PERSON] , вбачається, що головний бухгалтер ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] була відсутня на роботі 05 вересня 2023 року з 10:15 до 14:15 з нез`ясованих причин. (а.с. 111, т.1) Доповідною запискою від 05 вересня 2023 року т.в.о. начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Костюченко С.М. доповів генеральному директору АТ «ЗАлК» Павленко С.І. про те, що головний бухгалтер ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] була відсутня на роботі 05 вересня 2023 року без поважних причин, заздалегідь не попередивши про свою відсутність , про що вказано в акті про встановлення факту відсутності працівника на роботі від 05 вересня 2023 року. Згідно даних журналу обліку робочого часу [PERSON] не з`являлась на робочому місці протягом серпня , також не попередивши та не надавши пояснень причин своєї відсутності, що фіксувалось актами. (а.с. 111 зворотній, т.1) Наказом генерального директора АТ «ЗАлК» Павленка С.І. від 21 вересня 2023 року № ЗАлК-23-Н040/01а головному бухгалтеру ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] наказано прибути 28 вересня 2023 року в період часу з 09:00 до 13:00 до Дирекції АТ «ЗАлК» за адресою проспект Металургів, 1а, м. Запоріжжя ( кабінет №11Генерального директора АТ «ЗАлК») та передати поточну кадрову документацію, зазначену в Додатку № 1 до даного наказу , а також надати пояснення щодо систематичної відсутності на робочому місці. Копія даного наказу направлена цінним листом засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за місцем проживання [PERSON] 22 вересня 2023 року. Відомостей про отримання [PERSON] даного наказу матеріали справи не містять. (а.с. 112, 113, 114, т.1) Доповідною запискою від 02 жовтня 2023 року начальник СУП [PERSON] доповіла генеральному директору АТ «ЗАлК» Павленко С.І. про те, що відповідно до наказу генерального директора від 02 серпня 2023 року № ЗАлК-23-Н031/01а «Про виклик головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління ПАТ «ЗАлК» , відокремленого структурного підрозділу АТ «ЗАлК» , для приймання передачі кадрової документації, та надання пояснень щодо ведення господарської діяльності», [PERSON] мала прибути до АТ «ЗАлК» 04 серпня 2023 року. Скан копія наказу була відправлена 02 серпня 2023 року о 14:20 в особисті повідомлення через месенджер «Telegram». 04 серпня 2023 року [PERSON] на АТ «ЗАлК» не з`явилась, причину своєї відсутності не пояснила. Відповідно до наказу генерального директора від 21 вересня 2023 року № ЗАлК-23-Н040/01а «Про виклик головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління ПАТ «ЗАлК» , відокремленого структурного підрозділу АТ «ЗАлК» , для приймання передачі кадрової документації, та надання пояснень», [PERSON] мала прибути до АТ «ЗАлК» 28 вересня 2023 року. Завірена копія наказу з описом вкладень була відправлена 22 вересня 2023 року поштою на адресу реєстрації місця проживання [PERSON] . 28 вересня 2023 року [PERSON] на АТ «ЗАлК» не з`явилась, причину своєї відсутності не пояснила. (а.с. 115, 116, 117, т.1) Службовою запискою начальника служби безпеки, служби охорони та безпеки підрозділу підпорядкування генеральному директору [PERSON] від 27 вересня 2023 року доведено до відома генерального директора АТ «ЗАлК» Павленка С.І. про відсутність головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] на робочому місці за адресою м. Світловодськ , вул.. Обсерваторна, 5 у період з 01 вересня 2023 року по 27 вересня 2023 року, що підтверджується відсутністю записів про вхід на територію ПВУ ПАТ «ЗАлК» в Журналі обліку робочого часу працівників ПВУ ПАТ «ЗАлК». (а.с. 118, т.1) Доповідною запискою від 11 жовтня 2023 начальник служби управління персоналом АТ «ЗАлК» Немченко Ю.М. доповіла т.в.о. начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Костюченку С.М. про те, що головний бухгалтер ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] систематично порушує трудову дисципліну, не виходить на зв`язок, не надає пояснень про причини своєї відсутності, в зв`язку з чим просила прийняти рішення про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. (а.с. 120, т.1) Доповідною запискою від 11 жовтня 2023 року т.в.о. начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Костюченко С.М. довів до відома генерального директора АТ «ЗАлК» Павленка С.І., що головний бухгалтер ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] не з`являлась на робочому місця протягом вересня, не попередивши та не надавши пояснень причин своєї відсутності. Крім того, [PERSON] проігнорувала наказ Генерального директора від 21 вересня 2023 року «Про виклик головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління ПАТ «ЗАлК» , відокремленого структурного підрозділу АТ «ЗАлК», для приймання передачі кадрової документації, та надання пояснень», не з`явившись у строк, вказаний у наказі, а саме 28 вересня 2023 року. Зважаючи на те, що відповідно до «Положення про Придніпровське виробниче управління ПАТ «ЗАлК» головний бухгалтер приймається та звільняється з посади наказом Начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» за погодженням з генеральним директором АТ «ЗАлК», просив погодити звільнення головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] за прогул відповідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. На доповідній записці міститься резолюція: «Звільнення погоджую».(а.с. 121, т.1) Згідно копії Табелю обліку використання робочого часу за липень 2023 року ПВУ ПАТ «ЗАлК» , затвердженого генеральним директором АТ «ЗАлК» Павленком С.І. 31 липня 2023 року, робочий день головного бухгалтера [PERSON] 31 липня 2023 року обліковано як прогул.(а.с. 125, т.1) Згідно копії Табелю обліку використання робочого часу за серпень 2023 року ПВУ ПАТ «ЗАлК» , затвердженого генеральним директором АТ «ЗАлК» [PERSON] 31 серпня 2023 року, робочі дні головного бухгалтера [PERSON] впродовж серпня 2023 року обліковано як прогул.(а.с. 127, т.1) Згідно даних сайту Інтернет ресурсу за посиланням portal.pfu.gov.ua, [PERSON] у період з 31 липня 2023 року по 07 серпня 2023 року, з 08 серпня 2023 року по 14 серпня 2023 року, з 15 серпня 2023 року по 18 серпня 2023 року мала листки непрацездатності. (а.с. 101, т.1) Згідно копій Коригуючого табелю обліку використання робочого часу станом на 19 жовтня 2023 року за липень 2023 року ПВУ ПАТ «ЗАлК» , Коригуючого табелю обліку використання робочого часу станом на 19 жовтня 2023 року за серпень 2023 року ПВУ ПАТ «ЗАлК», затверджених генеральним директором АТ «ЗАлК» Павленком С.І. 19 жовтня 2023 року, робочий день 31 липня 2023 року та робочі і вихідні дні з 01 серпня по 18 серпня 2023 року головного бухгалтера [PERSON] обліковано як лікарняний в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. (а.с. 126, 128, т.1) Згідно копії Табелю обліку використання робочого часу за вересень 2023 року ПВУ ПАТ «ЗАлК» , затвердженого генеральним директором АТ «ЗАлК» Павленком С.І. 30 вересня 2023 року, робочі дні головного бухгалтера [PERSON] впродовж вересня 2023 року обліковано як прогул.(а.с. 129, т.1) Згідно копії Табелю обліку використання робочого часу за жовтень 2023 року ПВУ ПАТ «ЗАлК» , затвердженого генеральним директором АТ «ЗАлК» Павленком С.І. 12 жовтня 2023 року, робочі дні головного бухгалтера [PERSON] з 02 жовтня 2023 року по 12 жовтня 2023 року обліковано як прогул.(а.с. 130, т.1) Наказом т.в.о. начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Костюченка С.М. від 12 жовтня 2023 року № 02-002/к «Про звільнення головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління ПАТ «ЗАлК» звільнено [PERSON] з посади головного бухгалтера Придніпровського виробничого управління ПАТ «ЗАлК» - відокремленого структурного підрозділу АТ «ЗАлК», з 12 жовтня 2023 року за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Начальнику служби управління персоналом АТ «ЗАлК» Немченко Ю.М. доручено ознайомити [PERSON] з даним наказом будь якими можливими засобами зв`язку. Копія даного наказу направлена за місцем проживання [PERSON] 13 жовтня 2023 року цінним листом через засоби поштового зв`язку «Укрпошти». Відомостей про отримання [PERSON] даного наказу матеріали справи не містять. (а.с. 123,124 т.1) Запитом на отримання публічної інформації від 27 листопада 2023 року, адресованим генеральному директору ПАТ «ЗАлК» Павленку С.І. ( вхідний № 1210 від 04 грудня 2023 року) [PERSON] просила повідомити її статус трудових відносин з ПВУ ПАТ «ЗАлК» , а також надати їй довідку про доходи за 3 квартал 2023 року головного бухгалтера [PERSON] . Відповідь просила надати на поштову адресу [ADDRESS] . (а.с. 131, 132, т.1) За вих.. № 021/00-0878 від 04 січня 2024 року [PERSON] було надано відповідь на її запит щодо отримання публічної інформації, яким роз`яснено, що запитувана нею інформація не відноситься до публічної в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім того зазначено, що відомості щодо її трудових відносин з ПВУ ПАТ «ЗАлК» їй направлено засобами поштового зв`язку «Укрпошта», поштове відправлення № 6903204592219. Щодо довідки про її доходи за 3 квартал 2023 року зазначено, що в ігнорування наказів генерального директора нею не передано кадрову документацію ПВУ ПАТ «ЗАлК», в зв`язку з чим в АТ «ЗАлК» відсутні необхідні документи для оформлення відповідної довідки. Дана відповідь направлена [PERSON] на зазначену нею поштову адресу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 04 січня 2024 року. Відомостей про отримання даного листа [PERSON] матеріали справи не містять. (а.с. 133, 134, 135, т.1) Згідно з витягу з Інтернет ресурсу за посиланням « portal.pfu.gov.ua/Templates/LaborList» від 25 березня 2024 року , головний бухгалтер ПВУ ПАТ «ЗАлК» звільнений з роботи наказом № 02-002/к від 12 жовтня 2023 року на підставі ст. 40 КЗпП ( п.4). (а.с. 30, т.1) Згідно копії Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела / суми нарахованого доходу, нарахованого ( перерахованого) податку та військового збору станом на 22 березня 2024 року, на ім`я [PERSON] , 12 жовтня 2023 року вона звільнена з ПВУ ПАТ «ЗАлК». (а.с. 33-34, т.1) 27 березня 2024 року [PERSON] через Укрпошту звернулась до начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Костюченка С.М. з письмовою заявою , у якій повідомила, що згідно інформації з сайту Пенсійного фонду України їй стало відомо про її звільнення та просила надати їй наказ № 02-002/к від 12 жовтня 2023 року. Даних про отримання вказаного звернення адресатом матеріали справи не містять. (а.с. 31, 32, т.1) У відповідності до копії наказу начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Бабенка А.Н. від 03 вересня 2018 року № 04-ос, «Про робоче місце [PERSON] », в зв`язку з тим, що на підприємстві відсутнє опалення, інтернет, послуги зв`язку, комп`ютерна техніка у робочому стані, електроенергія з перебоями, неможливістю організувати на території підприємства головному бухгалтеру ПВУ ПАТ «ЗАлК» робоче місце з дотриманням законодавства про працю та санітарних норм, наказано головному бухгалтеру ПВУ ПАТ «ЗАлК» [PERSON] з 03 вересня 2018 року рахувати робочим місцем будь яке зручне їй місце, де є доступи до Інтернету та необхідна для роботи комп`ютерна техніка. (а.с. 205, т.1) Листом начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Бабенка А.Н. від 24 вересня 2020 року № 60-01-25 «Про штатний розпис ПВУ АТ «ЗАлК» проінформовано в.о. директора АТ «ЗАлК» [PERSON] , зокрема про те, що у приміщенні заводоуправління ПВУ відсутнє опалення, водопостачання, туалет, приміщення не прибираються, не здійснюється належне технічне обслуговування та воно має занедбаний вигляд. Головний бухгалтер використовує власні комп`ютер, принтер та сканер, для організації необхідного документообігу ( передача звітів та необхідної інформації до головного підприємства) використовує інтернет, який оплачує власними коштами. (а.с. 206, т.1) Наказом в.о. генерального директора АТ «ЗАлК» Дмитра Ляшенка від 26 грудня 2022 року № ЗАлК-22-Н041/01 «Про встановлення режиму дистанційної роботи» , відповідно до ст. 60-2 КЗпП України на час загрози збройної агресії в Україні наказано встановити з 01 січня 2023 року режим дистанційної роботи для працівників Придніпровського виробничого управління. (а.с. 208, т.1) Згідно копії Акту збереження пломб від 27 грудня 2022 року, уповноважений представник Світловодського РЕМ ПрАТ «Кіровоградобленерго» виконав пломбування пристроїв підключення струмоприймачів споживача ПАТ «ЗАлК» за адресою м. Світловодськ, вул.. Обсерваторна, 5 у відключеному стані. (а.с. 207, т.1) Наказом начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Олександра Сідельникова від 28 грудня 2022 року № 01-ос «Про встановлення режиму дистанційної роботи» , відповідно до п. 6.3, п. 6.5 Положення про Придніпровське виробниче управління ПАТ «ЗАлК», наказу АТ «ЗАлК» від 26 грудня 2022 року № ЗАлК-22-Н041/01 «Про встановлення режиму дистанційної роботи», у зв`язку з знаходженням Управління в зоні можливого ракетного обстрілу, відсутності створення у приміщенні заводоуправління належних умов праці ( відсутність опалення, водопостачання, Інтернету, туалету, засобів зв`язку , комп`ютерної техніки), та у зв`язку з виробничою необхідністю, наказано встановити з 01 січня 2023 року режим дистанційної роботи для працівників Управління, що не залучені до охорони підприємства, в тому числі головного бухгалтера Управління. (а.с. 209, т.1) З копії скріншотів з Google акаунту ПВУ ПАТ «ЗАлК», представлених позивачкою, вбачається, що протягом вересня жовтня 2023 року вона вела робочу переписку через електронну пошту ПВУ ПАТ «ЗАлК». (а.с. 210-212, т.1) Згідно податкових розрахунків сум доходу, нарахованого ( сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ-ІV квартали 2023 року ПВУ ПАТ «ЗАлК», відповідні розрахунки 07 листопада 2023 року, 08 листопада 2023 року, 23 січня 2024 року, подані до податкової служби ПВУ ПАТ «ЗАлК» за підписом головного бухгалтера Шевченко І.І. (а.с. 3-5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 17,т.2) Дослідивши вищезазначені докази, суд зазначає таке. Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (пункт 4 частини першої статті 40 КЗпП України). У статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни (пункт 2 частини першої статті 147 КЗпП України). Крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи є з`ясування поважності причини його відсутності. Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня. Якщо виконання роботи передбачає можливість її здійснення віддалено, за допомогою інформаційно-комунікаційних технологій, роботодавцю доцільно прийняти рішення про переведення працівника на дистанційну роботу, якщо ні, - працівнику можуть бути надані відпустки, в тому числі і без збереження заробітної плати. Якщо простій не оголошувався, місцезнаходження працівника невідоме, трудові обов`язки він не виконує, - доцільно обліковувати його відсутність як відсутність з нез`ясованих причин (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15травня 2024 року у справі № 229/511/23 (провадження № 61-91св24)). Відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. В Указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (пункт 5 частини першої статті 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»). Указом Президента України від 24лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який є продовженим до теперішнього часу. 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до пункту 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «2. Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Таким чином, норми Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. При цьому інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем. У статті 60-2 КЗпП України зазначено, що дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій. У разі запровадження дистанційної роботи працівник самостійно визначає робоче місце та несе відповідальність за забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці на ньому. При дистанційній роботі працівник розподіляє робочий час на власний розсуд, на нього не поширюються правила внутрішнього трудового розпорядку, якщо інше не визначено трудовим договором. При цьому загальна тривалість робочого часу не може перевищувати норм, передбачених статтями 50 і 51 цього Кодексу. За погодженням між працівником і роботодавцем виконання дистанційної роботи може поєднуватися з виконанням працівником роботи на робочому місці у приміщенні чи на території роботодавця. Особливості поєднання дистанційної роботи з роботою на робочому місці у приміщенні чи на території роботодавця встановлюються трудовим договором про дистанційну роботу. На час загрози поширення епідемії, пандемії, необхідності самоізоляції працівника у випадках, встановлених законодавством, та/або у разі виникнення загрози збройної агресії, надзвичайної ситуації техногенного, природного чи іншого характеру дистанційна робота може запроваджуватися наказом (розпорядженням) роботодавця без обов`язкового укладення трудового договору про дистанційну роботу в письмовій формі. З таким наказом (розпорядженням) працівник ознайомлюється протягом двох днів з дня його прийняття, але до запровадження дистанційної роботи. У такому разі норми частини третьої статті 32 цього Кодексу не застосовуються. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач була звільнена з посади головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК» з 12 жовтня 2023 року за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України наказом т.в.о. начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» Костюченка С. М. від 12 жовтня 2023 року № 02-002/к. Підставою для видання наказу у ньому зазначено: акт про встановлення факту відсутності на роботі без дати, доповідна на ім`я Генерального директора АТ «ЗАлК» про погодження звільнення головного бухгалтера. В даному наказі не зазначено, коли мав місце прогул, за який до позивача застосовується такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення. Оскільки в матеріалах справи наявні декілька актів про встановлення факту відсутності позивача на роботі, суд позбавлений можливості ідентифікувати будь який з них як такий, що заявлений як підстава видання наказу про звільнення. Натомість у доповідній записці про погодження звільнення головного бухгалтера від 11 жовтня 2023 року йдеться про те, що згідно даних журналу обліку робочого часу [PERSON] не з`являлась на робочому місці протягом вересня, не попередивши та не надавши пояснень причин своєї відсутності. Разом з тим, судом також встановлено, що ще з 03 вересня 2018 року наказом начальника ПВУ ПАТ «ЗАлК» для [PERSON] визначено робочим місцем будь яке зручне для неї місце, де є доступ до Інтернету та необхідна для її роботи комп`ютерна техніка, що пов`язано з відсутністю на підприємстві належних умов праці. Крім того, з 01 січня 2023 року у відповідності до наказів від 26 грудня 2022 року № ЗАлК-22-Н041/01, від 28 грудня 2022 року № 01-ос для працівників ПВУ ПАТ «ЗАлК», в тому числі головного бухгалтера ПАТ «ЗАлК», встановлено режим дистанційної роботи. Жодних доказів щодо скасування чи припинення дії вищезазначених наказів, доведення до відома позивачки інформації про зміну режиму дистанційної роботи у разі наявності такої зміни , відповідач суду не представив. Отже, з наявних у справі доказів вбачається, що перехід на дистанційний режим роботи позивача було здійснено за наказами роботодавця, за умовами яких працівник фактично самостійно визначає робоче місце. Таким чином, представлені відповідачем акти про встановлення фактів відсутності позивача на робочому місці, доповідні записки про її відсутність на роботі не встановлюють факт прогулу в розумінні пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України. Позивач працює дистанційно з будь якого зручного для неї місця, яке обладнане необхідними умовами для виконання її роботи, тому доводи відповідача щодо здійснення [PERSON] прогулу не відповідають обставинам справи, адже її відсутність безпосередньо на території ПВУ ПАТ «ЗАлК» встановлена нормативними документами підприємства. При цьому слід зауважити, що якщо з працівником не укладався трудовий договір про дистанційну роботу, а перехід на дистанційний режим роботи було здійснено за наказом роботодавця, то з метою належної організації виконання дистанційної роботи, ознайомлення працівника з наказами (розпорядженнями), повідомленнями, дорученнями, завданнями та іншими документами роботодавець заздалегідь повинен домовитись з працівником про комунікацію та взаємодію між ними під час виконання дистанційної роботи, зокрема визначити: засоби електронного зв`язку (електронна пошта, номер телефону, мобільний додаток тощо); умови звітності працівника про виконану роботу (якщо це необхідно); умови повідомлення працівником про виникнення ситуацій, що унеможливлюють належне виконання дистанційної роботи; інші умови щодо комунікації та взаємодії. Втім матеріали справи не містять доказів вчинення таких дій роботодавцем, а у наказі про запровадження дистанційного режиму роботи не передбачено певних засобів комунікації між сторонами. Відповідач не довів те, що необхідні засоби комунікації з працівниками внесені до змісту наказу, а працівники з ними ознайомлені. З огляду на викладене, встановивши, що [PERSON] з 01 січня 2023 року працювала дистанційно відповідно до умов наказів від 26 грудня 2022 року № ЗАлК-22-Н041/01, від 28 грудня 2022 року № 01-ос, якими не визначено її конкретне робоче місце, а відповідно до положень статті 60-2КЗпП України зазначено, що дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій, тому суд приходить до висновку, що самого факту порушення трудової дисципліни, а саме вчинення позивачкою прогулу немає, оскільки не може бути поставлено в провину позивачці відсутність на робочому місці, коли її відсутність встановлена нормативним документом підприємства. Доводи відповідача про те, що позивач ігнорувала накази генерального директора про передачу кадрової документації, не створюють юридичних підстав для визначення її поведінки як здійснення прогулу, а можуть свідчити про неналежне виконання її посадових обов`язків, проте наказ про звільнення позивачки обґрунтовується саме допущенням нею прогулу , в зв`язку з чим, враховуючи встановлення в ході судового розгляду відсутності прогулу, законні підстави для її звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відсутні, а відтак оспорюваний наказ не є законним та підлягає скасуванню, а позивач поновленню на роботі. Частиною другою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Розгляд даної цивільної справи тривав більше одного року, відтак суду належить визначити період, за який на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, при цьому суд зазначає наступне. У постановах Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 234/15372/17 та від 05 січня 2024 року у справі № 204/8655/21 викладено висновки про те, що «оплата середнього заробітку за весь час понад один рік провадиться за вимушений прогул за умови, що заява про поновлення на роботі розглядалась більше одного року і в цьому не було вини працівника. При частковій вині працівника оплата вимушеного прогулу за період понад один рік може бути відповідно зменшена. Висновок суду про наявність вини працівника (не з`являвся на виклик суду, вчиняв інші дії по зволіканню розгляду справи) або її відсутність, про межі зменшення розміру виплати має бути мотивованим». Верховний Суд у постанові від 25 жовтня 2023 року у справі № 209/2875/21 вказував, що «учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Так, принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків». У постанові Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 381/4598/21 зазначено, що «добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право». Таке тлумачення відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, сприяє дотриманню балансу прав і законних інтересів учасників судового процесу. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач була звільнена з роботи наказом від 12 жовтня 2023 року. В даному випадку позивач не порушила строки звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, визначені ч. 2 ст. 233 КЗпП України, оскільки наказ про звільнення їй не було вручено. Разом з тим, судом також встановлено і про це заявлено самою позивачкою, що, хоча вона і не отримувала наказ про звільнення з роботи, бухгалтерія АТ «ЗАлК» вже після 08 листопада 2023 року перестала надавати їй інформацію, необхідну їй для виконання її функціональних обов`язків, що зумовило направлення нею письмового запиту на ім`я генерального директора АТ «ЗАлК» від 27 листопада 2023 року з проханням повідомити її статус трудових відносин з ПВУ ПАТ «ЗАлК». (а.с. 201, т.1) Відповідно, з цього часу вона свої функціональні обов`язки не виконувала, при цьому до суду з позовом про поновлення на роботі звернулася лише 29 березня 2024 року, зазначивши, що про факт звільнення дізналася 25 березня 2024 року із запису на порталі Пенсійного фонду України від 12 жовтня 2023 року. Водночас учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. Після усунення позивачем недоліків позовної заяви провадження у цивільній справі було відкрито 15 квітня 2024 року та призначено судове засідання на 14 травня 2025 року, у яке позивач та її представник не з`явилися . По справі було призначено 18 судових засідань, в жодне з яких позивач не з`явилася, при чому 8 з них відкладалося за заявами позивачки чи її представника з різних причин ( зайнятість представника, лікування представника чи позивача, відпустка представника, заявлення клопотань тощо) Зазначені обставини свідчать, що розгляд справи понад один рік відбувся частково з вини позивача. При цьому суд враховує, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Тривалий час розгляду справи з вини працівника може бути несправедливим щодо роботодавця, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам тощо, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним, може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Враховуючи предмет позову, складність справи, часткову вину позивача щодо розгляду її вимог про поновлення на роботі понад один рік, суд приходить до висновку про можливість стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь [PERSON] за один рік, що буде відповідати принципу пропорційності та забезпечить баланс інтересів сторін. Дані висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 132/3064/21. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КабінетуМіністрів України від 08лютого 1995року №100 (далі - Порядок № 100). За змістом пункту 2 розділу ІІ Порядку № 100 середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Пунктом 8 розділу ІV Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку № 100). Згідно копії довідки про доходи № 60-02-12 від 28 серпня 2023 року, виданої начальником ПВУ ПАТ «ЗАлК» О. Сідельниковим та головним бухгалтером І. Шевченко , заробітна плата головного бухгалтера [PERSON] за період червень липень 2023 року склала 23400 грн 53 к за 41 робочий день, середньоденна заробітна плата складає 570 грн 74 к., середньомісячна заробітна плата складає 11700 грн 26 к. За період праці з 31 серпня 2018 року по 31 серпня 2023 року працівнику відпустка не надавалась , компенсація за 155 календарних днів невикористаних відпусток не виплачувалась. (а.с. 25, т.1) Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки за один рік за період з 13 жовтня 2023 по 12 жовтня 2024 року ( 261 робочий день) становить 148963 грн 14 к. (261 х 570, 74). Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі [PERSON] на посаді головного бухгалтера ПВУ ПАТ «ЗАлК», на посаді інспектора з кадрів ПВУ ПАТ «ЗАлК» за сумісництвом, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з посади інспектора з кадрів ПВУ ПАТ «ЗАлК» за сумісництвом. Наказом ПВУ ПАТ «ЗАлК» від 16 грудня 2020 року № 2 «Про прийняття [PERSON] », [PERSON] прийнято на посаду інспектора з кадрів ПВУ ПАТ «ЗАлК» з 17 грудня 2020 року на 0,5 штатної одиниці. (а,с. 16, т.1) У відповідності до наказу ПВУ ПАТ «ЗАлК» від 30 червня 2023 року № 9-к «Про звільнення [PERSON] », наказано : звільнити [PERSON] з посади інспектора з кадрів Управління за сумісництвом з 03 липня 2023 року відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з тим, що роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору ( тривалий час не виплачує заробітну плату та не сплачує єдиний соціальний внесок військовий збір та податок на доходи фізичних осіб, починаючи з грудня 2021 року); виплатити компенсацію за 61 календарний день невикористаної відпустки за період роботи з 17 грудня 2020 року по 30 червня 2023 року; виплатити вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку відповідно дот ст. 44 КЗпП України. (а.с. 17, т.1) Згідно копії довідки про заборгованість по заробітній платі № 60-02-09 від 28 серпня 2023 року, виданої начальником ПВУ ПАТ «ЗАлК» О. Сідельниковим та головним бухгалтером І. Шевченко , [PERSON] працювала на ПВУ ПАТ «ЗАлК» інспектором з кадрів за сумісництвом , заборгованість по заробітній платі за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року склала 25317 грн 25 к. ( податки утримано). (а.с. 18, т.1) Згідно копії довідки про заборгованість по заробітній платі № 60-02-11 від 28 серпня 2023 року, виданої начальником ПВУ ПАТ «ЗАлК» О. Сідельниковим та головним бухгалтером І. Шевченко , [PERSON] працювала на ПВУ ПАТ «ЗАлК» інспектором з кадрів за сумісництвом, заборгованість по заробітній платі за період червень липень 2023 року станом на 03 липня 2023 року склала 17178 грн 21 к. ( податки утримано). (а.с. 19, т.1) Згідно копії довідки про заборгованість по заробітній платі № 60-02-10 від 28 серпня 2023 року, виданої начальником ПВУ ПАТ «ЗАлК» О. Сідельниковим та головним бухгалтером І. Шевченко , [PERSON] працює на ПВУ ПАТ «ЗАлК» на посаді головного бухгалтера , заборгованість по заробітній платі за період з 15 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року склала 80788 грн 46 к. ( податки утримано). (а.с. 23, т.1) Згідно копії довідки про заборгованість по заробітній платі № 60-02-15 від 28 серпня 2023 року, виданої начальником ПВУ ПАТ «ЗАлК» О. Сідельниковим та головним бухгалтером І. Шевченко , [PERSON] працює на ПВУ ПАТ «ЗАлК» на посаді головного бухгалтера , заборгованість по заробітній платі за період липень серпень 2023 року станом на 28 серпня 2023 року склала 18788 грн 31 к. ( податки утримано). (а.с. 24, т.1) Дослідивши зазначені докази, суд зазначає наступне. Згідно частини 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з вимогами статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі ст.117КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців ( ч. 1 ст. 117 КЗпП). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті ( ч. 2 ст. 117 КЗпП). Стаття 233 КЗпП України передбачає строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів. Згідно вимог ч. 1 вказаної статті працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачено, що з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року (стаття 234 КЗпП України). Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2025 від 11 грудня 2025 року ч. 1 ст. 233 КЗпП України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Цим же рішенням визначено, що частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, визнана неконституційною, утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. При цьому Конституційний Суд України врахував свою юридичну позицію, викладену в Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, згідно з якою «невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку» (абзац другий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини). Отже, порушення зобов`язання щодо виплати винагороди за працю є триваючим: кожен день невиплати або затримки виплати заробітної плати та інших належних працівникові виплат означає не завершене правопорушення, а таке, що триває. У Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі № 1-5/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу, Конституційний Суд України вказав, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117 цього Кодексу треба розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки до дня фактичного розрахунку при звільненні встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. У позовній заяві позивач вказує, що у день звільнення з посади інспектора з кадрів за сумісництвом їй не було виплачено заробітну плату за період з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року у сумі 25317 грн 25 к., а також за період з 01 січня 2023 року по 31 липня 2023 року у сумі 17178 грн 21 к. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] була звільнена з посади інспектора з кадрів ПВУ ПАТ «ЗАлК» за сумісництвом 03 липня 2023 року. Із змістом наказу від 30 червня 2023 року № 9-к «Про звільнення [PERSON] » позивачки була ознайомлена у день звільнення, про що свідчить її підпис у наказі. В той же час, матеріали справи не місять доказів направлення позивачу та отримання останнім саме письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, передбачене ст. 116 КЗпП України. Довідки про заборгованість по заробітній платі від 28 серпня 2023 року , на які посилається відповідач в обґрунтування доводів про порушення [PERSON] строків звернення до суду щодо виплати належних сум при звільненні зазначаючи, що позивачка була обізнана про невиплачені їй суми заробітної плати після звільнення , не є аналогом повідомлення, передбаченого ст. 116 КЗпП України та не звільняє роботодавця від обов`язку надання працівнику письмового повідомлення про суми, які йому нараховані та виплачені при звільненні. При цьому судом встановлено, що роботодавець фактичного розрахунку з позивачем при звільненні з посади інспектора з кадрів не провів. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач звернулась до суду з вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з посади інспектора з кадрів без порушення строків, визначених ст. 233 КЗпП України. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач має перед позивачем заборгованість по заробітній платі за період її роботи на посаді інспектора з кадрів ПВУ ПАТ «ЗАлК» за сумісництвом з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року у розмірі 25317 грн 25 к., за період з 01 січня 2023 року по 31 липня 2023 року у розмірі 17178 грн 21 к., що в сумі складає 42495 грн 46 к., а також на посаді головного бухгалтера за період з 15 квітня 2022 року по 31 грудня 2022 року у розмірі 80788 грн 46 к., за період липень серпень 2023 року у розмірі 18788 грн 31 к., що в сумі складає 99576 грн 77 к., яка з підстав ст.ст. 115, 116 КЗпП України підлягає стягненню на користь позивача. Крім того, у відповідності до положень ст. 117 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з посади інспектора з кадрів ПВУ ПАТ «ЗАлК» по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Згідно копії довідки про доходи № 60-02-14 від 28 серпня 2023 року, виданої начальником ПВУ ПАТ «ЗАлК» О. Сідельниковим та головним бухгалтером І. Шевченко , [PERSON] працювала на ПВУ ПАТ «ЗАлК» інспектором з кадрів за сумісництвом , її заробітна плата за період травень червень 2023 року склала 8600 грн 00 к. за 44 робочих дні, середньоденна заробітна плата складає 195 грн 45 к., середньомісячна заробітна плата складає 4300 грн 00 к. (а.с. 20, т.1) Кількість робочих днів за період з 04 липня 2023 року по 03 січня 2024 року ( шість місяців ) складає 132 дні. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з посади інспектора з кадрів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, становить 25799 грн 40 к.(195, 45 х 132). Вирішення питання про судові витрати. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»). Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 3028 грн 00к. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 537/4343/20 викладено висновок про те, що «в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі позивач звільнений від сплати судового збору. Також позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19». З огляду на результат вирішення спору судовий збір у цій справі становить: 2 422 грн 40 к. за подання до суду позовної заяви (дві вимоги немайнового характеру), 4121 грн 54 к. ( три позовні вимоги майнового характеру, з них 1489 грн 64 к. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 1420 грн 73 к. за позовну вимогу про стягнення боргу по заробітній платі, 1211 грн 20 к. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ), а всього 6543 грн 94 к., які підлягають стягенню з відповідача на користь держави. З підстав п.2, п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць, а також в частині поновлення позивача на роботі. На підставі викладеного,

Outcome: approved