Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) з дати подання позову та до досягнення повноліття, покликаючись на виконанням відповідачем належним чином обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2026 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 02 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання призначене на 11:00 год 02 березня 2026 року не з`явилися, скористалися правом відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач визнав позов. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За приписами ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що зроблено відповідний актовий запис за № 460, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. У даному шлюбі [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , про 03 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис № 146 та [INFO] народився син [PERSON] , про що 22 жовтня 2019 року складено відповідний актовий запис № 1441. Указане підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданого 03 квітня 2014 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та серії [NUMBER] , виданого 22 жовтня 2019 року Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Як регламентовано ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень ст.ст.141, 181, 182 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, за ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Указане кореспондується із вимогами ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дітей до їх повноліття, рівність батьків у матеріальному утриманні, визнання відповідачем позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання їх малолітніх дітей у розмірі однієї третьої усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Після досягнення старшої дитини повноліття у розмірі однієї четвертої усіх видів заробітку (доходу), щомісячно Указаний розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як визначено ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 28 січня 2026 року та в порядку ч.1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 665,60 грн судового збору, з урахуванням визнання позову до початку розгляду справи по суті.

Outcome: approved