Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 79252,50 гривень за період з 01.01.2020 по 01.11.2025. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те відповідач зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] . Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією житла, яке займає відповідач. [PERSON] користується послугами з централізованого опалення, однак, передбачених законом обов`язків щодо оплати за ці послуги належно не виконує, внаслідок чого за період з 01.01.2020 по 01.11.2025 у нього наявна заборгованість за послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 79252,50 гривень. Добровільно відповідач відмовляється сплатити борг. З цих підстав, позивач просить позов задовольнити, стягнути із відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 79252,50 гривень та понесені судові витрати по справі. 03.03.2026 представник позивача подала суду заяву про зменшення суми позовних вимог на 40000 грн. та просить стягнути із [PERSON] заборгованість за надані послуги з постачання централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 39252,50 гривень. Ухвалою судді від 08.01.2026 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує та просила задовольнити їх у повному обсязі. Не заперечила щодо заочного судового розгляду цивільної справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України наявні підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Відповідно до довідки КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР від 31.10.2025 про осіб зареєстрованих за адресою [ADDRESS] , зареєстрованими за вказаною адресою значаться: [PERSON] . 31.10.2021 на офіційному веб-сайті КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР були опубліковані типові публічні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідно до умов Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, виконавець КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. За змістом пунктів 1-4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022), Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (виконавець) визначило, що договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Договір укладено сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641,642 ЦК України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця https://teplo.te.ua/. Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на веб-сайті виконавця https://teplo.te.ua/. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір змін ціни/тарифів на комунальні послуги з обґрунтування такої необхідності, затвердженого Мінрегіону від 05.06.2018 №130. Факт приєднання споживача до умов договору (акцептування) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Відтак, приймаючи до уваги те, що жителі будинку [ADDRESS] не вчиняли дій, спрямованих на вибір договірних відносин, з ними вважається укладений з 01.12.2021 індивідуальний договір, що був оприлюднений на веб-сайті КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР. Так, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг за №1171 від 31.03.2015 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг. Постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг за №1101 від 09.06.2016 внесено зміни до постанови Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг за №1171 від 31.03.2015 в частині затверджених тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг. Рішенням Тернопільської міської ради за №827 від 05.11.2018 встановлені КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1105 від 01.12.2021 із змінами внесеними рішеннями Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 651 від 29.06.2022, № 652 від 29.06.2022, № 903 від 24.08.2022, № 1399 від 07.12.2022 та рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1165 від 28.09.2023, встановлено тарифи на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Відомості про те, що вказані тарифи відповідачем оспорювалися та подавалися скарги про неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань судом не встановлено. З 01 грудня 2021 року відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1105 від 01.12.2021 у Тернополі впроваджено двоставковий тариф на послугу постачання теплової енергії. Отже, за період з 01.01.2020 по 30.11.2021 надавалися послуги за назвою з централізованого опалення та постачання гарячої води, а з 01.12.2021 по 01.11.2025 надавалися послуги за назвою за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією зазначеного житла, у якому проживають відповідачі. На [PERSON] відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг за спожиту теплову енергію №523075. Згідно з актами про запуск системи опалення в роботу від 30.10.2019, 19.10.2020, 20.10.2021, 11.11.2022, 18.10.2023, 23.10.2024, 27.10.2025 проведено запуск системи опалення, в тому числі за адресою [ADDRESS] . Як вбачається із виписки з особового рахунку (о/р [NUMBER] ) про заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води наданої КПТМ «ТМТКЕ» від 18.11.2025, відповідач не у повному обсязі проводив оплату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з 01.01.2020 по 01.11.2025 у нього утворилася заборгованість у розмірі 79252,50 гривень. Із довідки КП «ТМТКЕ» про оплату по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] вбачається, що відповідачем за період з лютого 2020 року по серпень 2025 року, здійснювалась оплата у загальному розмірі 3499,30 грн, з банку без призначення платежу, яку зараховано на погашення залишку, що існував на 01.01.2020. З письмового повідомлення, надісланого на адресу відповідача від 22.04.2025 за №916/17/116 вбачається, що Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради повідомило відповідача про наявність станом на 01.04.2025 заборгованості у розмірі 73774,04 гривень за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води та необхідність сплатити зазначену заборгованість впродовж 15 днів. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами спору, є правовідносинами, пов`язаними з наданням послуг постачання теплової енергії, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими нормативно-правовими актами України. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до частин другої, третьої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити вартість послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, якщо він фактично отримував таку послугу. Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Як вбачається із правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.11.2024 у справі № 463/6799/18 (провадження № 61-4628св24) обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають з дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 07 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач здійснює забезпечення помешкання відповідача теплопостачанням, у тому числі надавав послуги з централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії в період з 01.01.2020 до 01.11.2025. Відповідач не вносив оплату за спожиті послуги в повному розмірі, а лише здійснював часткову проплату, а саме за період лютого 2020 року по серпень 2025 року, оплачено 3499,30 грн, з банку без призначення платежу, яку зараховано на погашення залишку, що існував на 01.01.2020, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 79252,50 гривень, про що свідчить виписка з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води. В подальшому представник позивача подала суду заяву про зменшення суми позовних вимог на 40000 гривень, у зв`язку із частковим погашенням відповідачем заборгованості та просила стягнути із [PERSON] заборгованість за надані послуги з постачання централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 39252,50 гривень. За таких обставин суд приходить до висновку, що наявні порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача [PERSON] в користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованості за надані послуги з постачання централізованого опалення, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в сумі 39252,50 гривень. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 3028 гривень понесеного судового збору.

Outcome: approved