Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Суперіум" (даліі - Товариство) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за кредитним договором № 98143123000 від 18.09.2021 у розмірі 60 685,10 грн та судових витрат, а саме судовий збір у розмірі 2 422,4 грн. Позовна заява мотивована тим, що позивач отримав права вимоги відповідно до договору факторингу за кредитним договором № 98143123000 від 22.09.2021, зобов`язання за яким відповідачка належним чином не виконувала, через що у неї утворилась заборгованість спочатку перед первісним кредитором, а потім перед позивачем. Виклад позиції відповідача Відповідач правом на подачу відзиву не скористався. Процесуальні дії у справі Суд ухвалою від 26.12.2025 відкрив спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи відкладався з метою належного повідомлення відповідача, зокрема, до 24.02.2026. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом надсилання до електронного кабінету та на адресує реєстрації ухвали суду та судових повісток. Ухвала суду доставлена до електронного кабінету відповідача 30.12.2025, а судові повістки (31.12.2025 та 30.01.2026), що підтверджується довідками суду про доставку електронного документу та згідно зі ст. 128, 272 ЦПК України вважається належним повідомленням учасника справи. Відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Суд ухвалою від 24.02.2026, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, ухвалив здійснювати розгляд у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом 18.09.2021 АТ "Укрсиббанк" та [PERSON] уклали договір № 98143123000 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичних осіб та умови кредитування шляхом підписання договору-анкети. Відповідно до договору-анкети сторони домовилися, що цей договір-анкета містить заяву клієнта на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається. Згідно з п. 1.1. банк на підставі наданих клієнтом документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах Тарифного плану "Картка з лімітом "Шопінг картка 55 grace" поточний рахунок № [NUMBER] . Ліміт кредитування 36 700,00 грн; строк дії ліміту до 20.09.2023; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та переказу коштів 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості зв безготівковими операціями, протягом пільгового періоду 0,00001% річних; пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів; комісія за надання послуг з управління кредитом при прострочення сплати платежу до 500 грн (п. 2.1 договору-анкети). 18.09.2021 АТ "Укрсиббанк" та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору-анкети № 98143123000 про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичних осіб та умови кредитування. Відповідно до п.1 2 додаткової угоди сторони домовилися, що в межах ліміту кредитування, встановленого згідно умов п. 2.1 договору Банк надає Клієнту кредит в сумі 31 652 гривень. Кредит надається Клієнту без застави. При цьому, з дати підписання даної Додаткової угоди ліміт кредитування, встановлений згідно умов п. 2.1 Договору, зменшується на суму Кредиту, виданого згідно умов п. 1 цієї Додаткової угоди, а суми сплачені Клієнтом в рахунок погашення Кредиту поновлюють ліміт кредитування, встановлений згідно умов п. 2.1 Договору. Кредит Клієнту надається для особистих потреб: - в сумі 30953 (Тридцять тисяч дев?ятсот п?ятдесят три грн. 00 коп.) гривень - на придбання товару: Мобільний телефон/смартфон: Apple iPhone 12 Pro Max 256 Gb Pacific Blue, (далі - товар), шляхом оплати Банком з позичкового рахунку Клієнта платіжних документів [PERSON] , (далі Отримувач ідентиф каційний код юридичної особи / ідентифікаційний номер за ДРФО [NUMBER] , на рахунок Отримувача 1 N? [NUMBER] відкритий в"Приватбанк". Відповідно до наданої АТ "Укрсиббанк" виписки по рахунку [NUMBER] за кредитним договором № 98143123000 вбачається, що [PERSON] було встановлено кредитний ліміт 36 700,00 грн. та відповідачка користувалася наданими кредитними коштами. Відповідно до довідки за заборгованістю [PERSON] за договором № 98143123000 складає 60 685,10 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом: 29 383,51 гривень; заборгованості за відсотками: 31 301,59 гривень. 26.06.2024 АТ "Укрсиббанк" та ТОВ "ФК "Суперіум" уклали договір факторингу № 273, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Суперіум" набуло право вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором № 98143123000. Так, згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 273 віл 26.06.2024 ТОВ "ФК "Суперіум" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 981431230000, а саме: 60 685,10 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом: 29 383,51 гривень; заборгованості за відсотками: 31 301,59 гривень. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Між учасниками справи склались правовідносини щодо позики, яке спочатку виникло між первісним кредитором (Банком) і боржницею, а в подальшому між новим кредитором (Товариством) та боржницею. Спір у справі стосується повернення заборгованості за наданими у користування коштами, зокрема, таких коштів і процентів за користування ними. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що Банк та відповідачка уклали договір про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток з відкриттям кредитної лінії, за яким відповідачці було надано можливість використовувати кошти у межах встановленого кредитного ліміту, тобто між сторонами фактично склались договірні правовідносини у порядку статей 626, 628 ЦК України щодо отримання кредиту. Факт укладення договору та отримання коштів підтверджується наданими доказами, зокрема, договором, підписаним власноручно відповідачкою, випискою по особовому рахунку, з якого вбачається використання кредитного ліміту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор (Банк) за договором надав грошові кошти боржниці, тобто виконали свої зобов`язання з надання коштів, що підтверджується випискою по рахунку. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за договором № 98143123000 від 18.09.2021, відповідно до договорів факторингу, а тому з дати відступлення прав вимоги Товариство стало кредитором за вказаним договором. Отже, первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування (право вимоги за якими згодом перейшло до позивача), однак в порушення ст. 509, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договору відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість. А тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача. При цьому як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Відповідач доказів на підтвердження повернення наданих у користування коштів та заперечень щодо розміру заборгованості не надав. Висновки за результатами розгляду заяви Отже, позовні вимоги Товариства до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved