Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №2020343433 від 02 вересня 2018 року, в розмірі 15735,35 грн, яка виникла станом на 24 березня 2023 року та складається з: 9904,08 грн - заборгованість по тілу кредиту, 5831,27 грн - заборгованість за відсотками, а також стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Позов мотивований тим, що 02 вересня 2018 року АТ «ОТП Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №2020343433. Даний договір є змішаним, в якому є елементи різних договорів. Позичальнику надані послуги: кредитування; видача і обслуговування картки. Договором визначені умови укладання Заяви-Анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» від 02 вересня 2018 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, інформаційного листка, Тарифів Банку/Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку. На підставі Заяви-Анкети АТ «ОТП Банк» відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. Всі інші умови кредитування визначено у Інформаційному листку. Емітована картка була отримана відповідачем, що підтверджується її підписом на розписці. Відповідач перед укладенням договору підписав паспорт споживчого кредиту. Відповідно до Заяви-Анкети визначені умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Заявою-Анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за договором не виконав що призвело до виникнення заборгованості. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладений Договір факторингу №24/03/23, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №265. Відповідно до умов Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, що зазначені у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за кредитним договором про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» від 02 вересня 2018 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості становить 15735,35 грн, яка складається з 9904,08 грн заборгованість за кредитом, 5831,27 грн заборгованість за відсотками. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутність, не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, позов підтримала у повному обсязі. Доводи та заперечення відповідача. [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, на адресу суду повернуто поштове відправлення з відміткою ВПЗ «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач вважається повідомленим про дату судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 26 листопада 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом, до якого долучив докази направлення позовної заяви з додатками відповідачці. 26 грудня 2025 року суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 29 грудня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20 січня 2026 року. 20 січня 2026 року розгляду справи відкладено на 11 лютого 2026 року через неявку відповідача. 11 лютого 2026 року сторони до суду не з`явилися. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, без оформлення окремого документа, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Суд встановив, що 02 вересня 2018 АТ «ОТП Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №2020343433. Договір є змішаним, містить елементи різних договорів, позичальнику надані послуги: кредитування та видача і обслуговування картки. Договором визначені умови укладання Заяви-Анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» від 02 вересня 2018 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, інформаційного листка, Тарифів Банку/Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку. На підставі Заяви-Анкети АТ «ОТП Банк» відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. Всі інші умови кредитування визначені у Інформаційному листку. Емітована картка отримана відповідачем, що підтверджується його підписом на розписці. Відповідно до Заяви-Анкети, визначені умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Заявою-Анкетою, Тарифами Банку та Договором. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. Отже, АТ «ОТП Банк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку перераховані кредитні кошти. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладений Договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №265. Відповідно до умов Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, що зазначені у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за кредитним договором про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» від 02 вересня 2018 року року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . За цим договором факторингу до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по кредитному договору. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань. Згідно розрахунку заборгованості за договором від 02 вересня 2018 року, станом на 24 березня 2023 року існує заборгованість в сумі 15735,35 грн, що складається з 9904,08 грн заборгованість за кредитом, 5831,27 грн заборгованість за відсотками. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору від 02 вересня 2018 року №2020343433, копією паспорту споживчого кредиту; копією договору факторингу №24/03/23; витягом з Додатку №1 до договору факторингу №24/03/23; розрахунком заборгованості; копією розписки про отримання відповідачем емітованої картки та іншими доказами у справі. Застосовані норми права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Відповідач свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконав, розмір заборгованості за цим договором становить 15735,35 грн, що складається з 9904,08 грн заборгованість за кредитом, 5831,27 грн заборгованість за відсотками. А тому позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 2422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України). Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5ст. 137 ЦПК Українищодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантованостаттею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved