Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

18 грудня 2025 року представник позивача звернувся до суд із вказаним позовом, який мотивує тим, що 26 травня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 26.05.2025-100000055, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 10 000 грн строком на 184 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1% фіксована незмінна процентна ставка Комісія, пов`язана із наданням кредиту у розмірі 20 % від суми кредиту та дорівнює 2 000 грн. Неустойка у розмірі 100 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. На виконання взятих на себе зобов`язань позивач надав відповідачці кредитні кошти в розмірі та на умовах визначених договором. Натомість відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з порушеннями умов договору, що спричинило виникнення заборгованості, розмірі 47 764,60 грн, що складається із 13 820 грн заборгованості по тілу кредиту; 21 144,60 грн - заборгованості по процентам; 2 800 - заборгованість за комісією; 7 000 грн - неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по кредитному договору на суму 4000 грн 25.06.2025 року. Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі та понесені судові витрати, розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суд, враховуючи, що ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, розглянув справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання також повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся судовими повістками, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи в його відсутності не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26 травня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 26.05.2025-100000055 (а.с. 23-29). Відповідно до умов укладеного договору відповідачу надано кредит у розмірі 10 000 грн строком на 184 днів. Дата повернення кредиту - 25.11.2025. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовуєтьсмя протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана із наданням кредиту у розмірі 20 % від суми кредиту та дорівнює 2 000 грн. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0,88 % = (16254,15/10 000)/184 х 100%. Неустойка у розмірі 100 грн, що нараховується за кожен день невиконання /неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного /неналежно виконаного зобов`язання. Договір підписано електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора Е967, який направлено на номер телефону [NUMBER] . 08.06.2025 року відповідач звернулася до позивача з пропозицією про укладення додаткового договору до кредитного довогору у звязку з чим внесено зміни до договору. Сума кредиту з дати укладення договору становить 14000 грн, яка складається з усіх траншів, зазначених в договорі та в укладених сторонами додаткових договорах. За даним додатковим договорм кредитодавець зобовязується надати позичальнику другий транш у розмірі 4 000 грн. на строк 171 днів. Комісія - 20% від суми другого траншу, що дорівнює 800 грн. У звязку зі збільшенням суми кредиту розмір процентної ставки та її розрахунок становлять: 0,88 %. При цьому РРПС - 9702,7 %, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача - 35 161,26 грн, загальні витрати за споживчим кредитом - 21 161,26 грн. Неустойка: 140 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобовязання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобовязання. Дата повернення кредиту - 25.11.2025 року. Договір підписано електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора К193, який направлено на номер телефону [NUMBER] . Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткової угоди, що підтверджується повідомленнями про переказ коштів (а.с. 13,14). Судом перевірено правильність нарахування позивачем заборгованості за кредитним договором та процентів. Відповідачка взяті на себе зобов`язання виконувала частково, здійснила погашення позики в розмірі 4 000 грн, що призвело до виникнення заборгованості. Отже, зазначені умови цілком відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо розміру процентів, то такий розмір, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Тлумачення змісту вказаних пунктів кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено два види відсоткової ставки, базову та знижену, в залежності від періоду користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором внаслідок не повернення кредиту у встановлений договором строк, також позивачем доведено існування заборгованості в розмірі 37 764,60 грн, яка складається із 13 820 грн - заборгованості по тілу кредиту та 21 144,60 грн - заборгованості по процентам, 2 800 грн - заборгованість по комісії. Щодо вимоги про стягнення неустойки в розмірі 7 000 грн суд зазначає таке. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також відповідно до п. 6-1 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Таким чином, враховуючи, що позивачем здійснено нарахування неустойки за невиконання відповідачем умов кредитного договору в період дії воєнного стану, вказана сума неустойки в силу вимог пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України підлягає списанню позивачем, як кредитором, а тому відсутні підстави для стягнення таких сум з відповідача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 1 915,90 грн судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду оскільки позов задоволено частково. На підставі наведеного та статей 525, 536, 610, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial