Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] подав до суду позов до [PERSON] , у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить розірвати укладений між ними шлюб та після розірвання шлюбу малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з ним. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Вже більше року вони проживають окремо після того, як вона пішла від нього, забравши дитину. Однак, 14.06.2025 дитину привезли до нього і з того часу він її виховує сам. За таких обставин зберігати шлюб, який не склався, вважає недоцільним і не реальним. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд його задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася. Заяви та клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заву долучення документів (а.с.33), заяву про усунення недоліків поданої позовної заяви (а.с.40), клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с.57, 69). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 01.12.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків поданої позовної заяви (а.с.37-38). Ухвалою від 04.12.2025 продовжено стороні позивача строк на усунення недоліків поданої позовної заяви (а.с.43-44). Ухвалою від 09.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.49-50). Ухвалами від 12.01.2026, 16.02.2026 задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с.58-59, 71-72). Ухвалою судового засідання від 19.01.2026 відкладено розгляд справи (а.с.62). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.02.2024 у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №41. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.02.2024 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження від 03.09.2025 [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є сторони у справі (а.с.7). Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 18.07.2025разом з [PERSON] за фактичною адресою його проживання, а саме [ADDRESS] проживає малолітня [PERSON] , [INFO] , яка доводиться йому донькою (а.с.8-9). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявністю у сторін малолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд. Приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104 та 110 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленою позивачем та його представником позиціях. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню повністю. Щодо питання про залишення після розірвання шлюбу малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , проживати разом із батьком, суд зазначає таке. Вирішення питання про залишення дитини проживати з одним із батьків під час розгляду справи про розірвання шлюбу є правом суду, а не його обов`язком, і можливе лише за відсутності спору між батьками та за умови з`ясування їх узгодженої позиції з цього приводу. У даній справі відповідач у судові засідання не з`явилася, своєї позиції щодо залишення дитини проживати разом із батьком не висловила, що позбавляє суд можливості встановити відсутність спору між сторонами з цього питання. За таких обставин суд не вбачає правових підстав для вирішення питання про залишення малолітньої дитини проживати з батьком у межах даного провадження, оскільки таке питання потребує окремого розгляду із повним та всебічним з`ясуванням обставин, що мають значення для забезпечення найкращих інтересів дитини. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за її заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення). На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved