Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

адвокат Мартин В.І. в інтересах [PERSON] 26.08.2025 звернулась в суд із позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області, третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла бабця позивачки [PERSON] . За життя спадкодавець склала заповіт, згідно з яким все майно, яке буде їй належати на час смерті заповіла своїй онуці [PERSON] . Спадкоємець за заповітом [PERSON] у визначений законом строк спадщини не прийняла, про наявність заповіту позивачка довідалась тільки в січні 2025 року. Просить визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2025 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Яворській Н.І. Ухвалою судді від 28.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилась, 14.01.2026 її представник адвокат Мартин В.І. подала заяву у якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, справу розглядати за відсутності позивачки та її представника, судові витрати з відповідача не стягувати (а.с.38) Представник відповідача Великолюбінської селищної ради в судове засідання не з`явився, 03.03.2026 подав заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.43) Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, була належно повідомлена про час та день розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.30), причини неявки суду не відомі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , яка є бабцею позивачки, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.06.2004 Коропузькою сільською радою Городоцького району Львівської області (а.с.12) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно право на земельну частку (пай) площею 3,18 га, що належало їй на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №138627, виданого на підставі рішення Городоцької районної ради народних депутатів від 22.07.1996 №589, що також підтверджено Витягом з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Коропузька сільська рада) від 21.03.2025 (а.с.15,19) Відповідно до копії заповіту, складеного 26.05.1997 та посвідченого секретарем виконавчого комітету Коропузької сільської ради Процах В.С., зареєстрованого в реєстрі за №17 [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно онуці [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №15351266 від 05.07.2008 (а.с.13-14). Згідно довідки виконкому Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області №31 від 18.03.2025 [PERSON] , [INFO] проживала та була зареєстрована до дня смерті [INFO] (актовий запис №19 від 01.06.2004) за адресою: [ADDRESS] одна (а.с.17) Позивачка [PERSON] просить про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті своєї бабці [PERSON] , мотивуючи тим, що на час відкриття спадщини вчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки дізналася про наявність заповіту лише в січні 2025 року. Тобто позивачка мала звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не пізніше 30 листопада 2004 року, однак вона не писала заяв про відмову від спадщини, інших спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] немає. Постановою приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Тимофеєва О.В. від 19.03.2025 №05/01-16 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16) позивачці відмовлено в оформленні спадщини після смерті бабці [PERSON] , у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому визначає їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, терміном три місяці.

Outcome: approved