Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] через свого представника адвоката Ганчеву М.А. звернулися до суду із заявою, в якій просять суд встановити факт народження дитини [PERSON] , який народився [INFO] в м. Генічеську Херсонської обл., Україна, батьками якого є: мати [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батько [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] в м. Генічеську Херсонської обл., Україна, у заявників [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , народився хлопчик, якого назвали [PERSON] . Під час народження дитини її батьки у шлюбі не перебували. 16 липня 2025 року незаконно створеним відділом ДРАЦС було видано свідоцтво про народження [NUMBER] , відповідно до якого заявники є батьками [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що документ про народження дитини отриманий на тимчасово окупованій території, а саме: у м. Генічеську Херсонської обл., зразка Російської Федерації є недійсним, а документи, видані компетентною установою України, відсутні, заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України в позасудовому порядку. Встановлення факту народження дитини їм необхідне для отримання свідоцтва про народження та відповідної реєстрації народження дитини у встановленому законом порядку. Представник заявників у судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності заявників. Представник заінтересованої особи Бучанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснення на заяву не надав, у зв`язку з чим на підставі ч.2 ст.223 ЦПК України справу розглянуто за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , яка народилася в смт. Горностаївка Херсонської області, є громадянкою України, що підтверджується копією її паспорта громадянки України № [NUMBER] , який виданий органом № 6522 15.02.2018. Заявник [PERSON] , який народився в с. Каїри Горностаївського району Херсонської області, є громадянином України, що підтверджується копією його паспорта громадянина України № [NUMBER] , який виданий органом № 6522 17.07.2020. Заявники [PERSON] та [PERSON] не перебувають у зареєстрованому шлюбі. 16.07.2025 зареєстровано факт народження [INFO] [PERSON] , актовий запис № 110259950000300062006, батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про народження, виданого 16.07.2025 органом окупаційної влади з назвою «99500003 Нижньосірогозький районний відділ РАЦС Управління РАЦС Херсонської області». При цьому, судом враховано, що інформація про народження громадянина України має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану в Україні. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч. 1 ст.144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі запису про народження дитини відділ державної реєстрації актів цивільного стану має видати свідоцтво про народження. В подальшому, до отримання дитиною паспорту громадянина України, свідоцтво про народження є основним документом, що засвідчує його особу. Проте, у випадку народження дитини на тимчасово окупованій території виконати цей обов`язок неможливо. М. Генічеськ Херсонської обл. є тимчасово окупованою територією України, що перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Пунктом 2 гл. 1 розд. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Тобто, згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану України, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, для реєстрації факту народження дитини, яке відбулося в медичному закладі, до органів реєстрації необхідно подати медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545. Це свідоцтво подається, якщо дитина народилася на території України. Оскільки м. Генічеськ Херсонської обл. є територією України, ніякий інший документ у випадку народження дитини в медичному закладі не є підставою для отримання свідоцтва про народження. Однак, м. Генічеськ Херсонської обл. тимчасово окуповане Російською Федерацією, яка здійснює контроль на цій території. До того ж, згідно з п. 3 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. У даному випадку місцем народження дитини є м. Генічеськ Херсонської обл., а зареєстрованим місцем проживання її батьків є, с. Каїри Каховського району Херсонської області, яке теж наразі є тимчасово окупованим. Внаслідок цих обставин на сьогодні отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав дитини є звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту народження дитини необхідно заявникам для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частина 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою, не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Проаналізувавши вищенаведене законодавство, суд приходить до висновку, що оскільки народження дитини сталося на тимчасово окупованій території, де органи, які мають повноваження видавати свідоцтва про народження, на даний час не здійснюють свою діяльність, то заявники дійсно позбавлені можливості отримати відповідний документ у позасудовому порядку. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно із ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Тому, з метою захисту прав і свобод громадян України суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявникам отримати свідоцтво про народження дитини та здійснити її права, пов`язані із встановленням даного факту. При цьому, на підставі досліджених судом доказів суд вважає за необхідне вказати заявницю [PERSON] матір`ю дитини, а [PERSON] батьком дитини. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved