Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить: визначити [PERSON] додатковий строк - 90 (дев`яносто) днів з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] Позов мотивований таким. [INFO] , у віці 83 років померла мати позивача, [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис. В період з 27 квітня 2024 року (день смерті матері) по 27 жовтня 2024 року (останній день для прийняття спадщини) позивач перебував в м. Херсоні. Відповідно до довідки з місця роботи (вих. № 1-04/67 від 10.11.2024 року), [PERSON] , [INFO] з 27 червня 2000 року по теперішній час працює міському комунальному підприємстві «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона» водієм 1-го класу автотранспортної служби. До посадових обов`язків позивача входить виїзд за місцем аварій для ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій на водопровідно каналізаційних мережах міста Херсона. Відповідно до ч. 2 ст. 52 КЗпП України, на тих підприємствах, в установах, організаціях, де за характером виробництва та умовами роботи запровадження п`ятиденного робочого тижня є недоцільним, встановлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем. Вперше позивач зміг потрапити на прийом до нотаріуса 06 листопада 2024 року, тобто через 10 (десять) днів після спливу строку для прийняття спадщини. В той же час, завідувач Другої Херсонської державної нотаріальної контори Ірина Єрьоменко відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15.09.2025 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.12.2025 року витребувано докази. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав вказаних в позові, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, покладається на розсуд суду при розгляд справи. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] помер [INFO] , що вбачається з свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що вбачається з свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Відповідно до довідки МКП «ВУВКГ м. Херсона», [PERSON] з 27.06.2000 року по день видачі довідки працює в даній установі водієм 1-го класу автотранспортної служби. Відповідно до витягу із Спадкового реєстру 83730286 від 24.12.2025 року, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. На підставі зазначеного, судом не встановлено інших спадкоємців, які б подали заяву про прийняття спадщини. Листом відмовою від 12.11.2024 №1615/01-16 Другої Херсонської державної нотаріальної контори повідомлено позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, роз`яснено про право звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з позовної заяви позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, пов`язаних із смертю матері в місті Херсоні, який знаходиться в зоні активних бойових дій, та виконанням роботи відповідачем в місті, звернення до нотаріуса, повідомлення про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved