Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу де вказала, що 10 травня 2022 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 827. Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Позивачкою зазначено, що з початку 2023 року подружжя перестало проживати разом та вести спільне господарство. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Позивачка у позовній заяві просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. На що, судом було оголошено перерву для надання можливості подружжю примиритися. Однак, відповідач у судовому засіданні повідомив суду, що [PERSON] на зв`язок не виходить, уникає спілкування. Спільного господарства з позивачкою не веде, проживають окремо. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України) Згідно із частинами 1 і 2 статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як доведено у судовому засіданні, сторони по справі 10 травня 2022 року уклали шлюб, який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 827. Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Спільне життя у подружжя не склалося у зв`язку з втратою почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Між подружжям втрачені фізичні зв`язки, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved