Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рокитнівського районного суду Рівненської області із позовною заявою до [INFO] (далі [NUMBER] прикордонний загін, відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 36 114,48 гривень, завданої протиправними діями органу державної влади. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 25 листопада 2025 року приблизно о 17:00, що прямо зазначено в матеріалах адміністративної справи №571/3436/25, поблизу населеного пункту Дерть Рівненської області військовослужбовцями Державної прикордонної служби України було вчинено фактичні дії щодо його, як водія автомобіля Toyota, державний номер [NUMBER] . На момент його зупинення подія адміністративного правопорушення не була встановлена, будь-які невідкладні процесуальні дії, передбачені законодавством у разі виявлення правопорушення, протягом приблизно однієї години не здійснювалися, аж до повернення поліцейського до споруди після прийняття від нього письмового пояснення. З відеозапису з бодікамери військовослужбовця ДПСУ, долученого до матеріалів адміністративної справи, вбачається, що військовослужбовці усвідомлювали можливі наслідки застосування спеціального технічного засобу, про що свідчить їхня фраза: «нехай їде - він далеко не заїде», так і їхніми вигуками «бар`єр, бар`єр» безпосередньо під час розвитку подій. Зазначена фраза свідчить про те, що військовослужбовці усвідомлювали характер та неминучість наслідків застосування спеціального технічного засобу, а отже передбачали можливість завдання шкоди транспортному засобу. За таких обставин заподіяна шкода не може вважатися випадковою, а є прямим та передбачуваним наслідком свідомо вчинених дій. У проміжок часу 17:0717:08, без встановлення події правопорушення та без оформлення будь-яких процесуальних документів, щодо його транспортного засобу було застосовано спеціальний технічний засіб примусової зупинки транспортних засобів, наслідком чого стало пошкодження коліс автомобіля та повна неможливість його подальшого руху. Позивач вказує, що цей позов складено виключно на підставі матеріалів адміністративної справи №571/3436/25, а також постанови Рокитнівського районного суду Рівненської області, без будь-якого довільного тлумачення обставин події. Поліцію було викликано позивачем через лінію 102 одразу після його вимушеної зупинки. На місце події прибув поліцейський, який здійснив належні дії з фіксації обставин. Лише приблизно за годину після події, після прибуття поліцейського та виконання ним належних процесуальних дій, військовослужбовці Державної прикордонної служби України вперше розпочали дії, спрямовані на оформлення адміністративних матеріалів. При цьому спроби складання протоколу про адміністративне правопорушення були розпочаті вже після застосування спеціального технічного засобу, наслідком якого стало пошкодження коліс і неможливість подальшого руху автомобіля, та тривали до 23:00 того ж дня, тобто протягом шести годин. Таким чином, оформлення адміністративних матеріалів здійснювалося не як підстава для втручання, а з метою легалізації вже вчинених дій після фактичного завдання шкоди його транспортному засобу. За своєю правовою природою такі дії свідчать про свідоме перевищення повноважень та спробу прикриття протиправних дій post factum, що не усуває первинної протиправності застосування спеціального технічного засобу. Тривале (протягом шести годин) та багаторазове складання адміністративних матеріалів після події свідчить не про складність ситуації, а про відсутність у військовослужбовців відповідача первинних правових підстав для втручання та про їхню фактичну розгубленість після настання наслідків власних дій. Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області у справі №571/3436/25 адміністративне провадження щодо нього було закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Таким чином, судом встановлено: відсутність будь-яких протиправних дій з боку позивача; відсутність правових підстав для застосування примусових заходів. Встановлена судом відсутність події та складу адміністративного правопорушення означає, що жодні його дії не могли бути причиною застосування спеціального технічного засобу, а отже виключає можливість покладення на нього будь-якої частки відповідальності за завдану шкоду. Поведінка військовослужбовців Державної прикордонної служби України після події, зокрема: відсутність негайного процесуального реагування; багатогодинні (протягом 6 годин) спроби оформлення адміністративних матеріалів після фактичного застосування спеціального технічного засобу; складання процесуальних документів post factum, свідчать про перевищення наданих повноважень, відсутність події правопорушення з боку позивача та відсутність правового розуміння меж власних дій. На відео з бодікамери військовослужбовця ДПСУ чітко зафіксовано повну відсутність дій військовослужбовців ДПСУ, що притаманні при затриманні правопорушника. Жодна з осіб на відео не рушила в напрямку його пошкодженого та зупиненого автомобіля, що виразно свідчить про повну відсутність правопорушення з його боку, а тим більше злісної непокори. Сукупність наведених обставин свідчить не про процесуальну помилку, а про свідоме перевищення повноважень, оскільки спеціальний технічний засіб було застосовано до встановлення будь-якої події правопорушення, а подальші дії зі складання протоколу мали на меті створення видимості правомірності вже вчиненого втручання. Матеріальна шкода була завдана безпосередньо внаслідок застосування спеціального технічного засобу примусової зупинки транспортних засобів. Характер і локалізація пошкоджень, час їх виникнення та обставини події повністю узгоджуються з матеріалами адміністративної справи, відеозаписами та технічним висновком. За відсутності події та складу адміністративного правопорушення з боку позивача єдиною причиною завдання матеріальної шкоди є протиправне застосування спеціального технічного засобу військовослужбовцями відповідача. Унаслідок протиправних дій було пошкоджено чотири автомобільні шини, які втратили експлуатаційні властивості; два легкосплавні колісні диски, що зазнали механічних деформацій. Заявлені позовні вимоги стосуються сукупної вартості відновлення транспортного засобу до стану безпечної експлуатації, а не окремих ремонтних операцій. Згідно до розрахунку вартості відновлення, з урахуванням курсу злотого за НБУ на 20 січня 2026 року, сума матеріальної шкоди сягає 35 756,91 гривень. Згідно до витягу з тарифів обслуговування карток УкрСиббанку комісія банку при безготівковому зарахуванні коштів третьою особою 1% від суми зарахування, що складає 357,57 гривень. Разом розмір матеріальної шкоди складає 36 114,48 гривень. Військовослужбовці перебували у службових правовідносинах із [INFO] , який є юридичною особою публічного права та несе майнову відповідальність за дії своїх підлеглих. Посилаючись на статтю 56 Конституції України, статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просить: 1.Стягнути з [INFO] (військова частина [NUMBER] , код ЄДРПОУ [NUMBER] ) на його користь матеріальну шкоду у розмірі 36 114,48 гривень. 2.Стягнути з [INFO] (військова частина [NUMBER] ) судові витрати у розмірі 1355,16 гривень. Ухвалою суду від 26 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05 лютого 2026 року відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому вказується, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з огляду на наступне. У свої позовних вимогах позивач посилається на те, що на момент зупинки транспортного засобу подія адміністративного правопорушення не була встановлена, що військовослужбовці [INFO] без оформлення будь-яких документів та встановлення події правопорушення застосували спеціальний технічний засіб «бар`єр», що і стало причиною пошкодження коліс автомобіля та повної неможливості його подальшого руху. Але, згідно запису відео з бодікамери, то початок спілкування з водієм починається з ознайомлення зі службовим посвідченням військовослужбовця [NUMBER] прикордонного загону імені Січових Стрільців, який був зупинений прикордонним нарядом «Контрольний пост». В подальшому позивачу було запропоновано представити на огляд багажне відділення автомобіля, на що позивач почав сперечатись щодо трактувань понять «обшук» та «огляд» після чого почав рух транспортного засобу і залишати контрольний пост. Відповідно до пункту 12 глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 №1261 контрольний пост - прикордонний наряд у складі трьох та більше прикордонників, який призначається для виявлення і затримання правопорушників, здійснення контролю за дотриманням правил прикордонного режиму та виконання інших завдань у межах ділянок відповідальності підрозділів охорони кордону, спрямованих на запобігання вільному переміщенню в межах контрольованого прикордонного району зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон, та засобів терору, блокування та ізоляції визначених районів. Під час виконання завдань контрольний пост зобов`язаний: -вести спостереження за транспортними засобами і прилеглою місцевістю; -здійснювати перевірку документів у визначеної категорії осіб, які перебувають у транспортному засобі, наявності і дійсності реєстраційних документів на транспортний засіб, огляд транспортних засобів з метою виявлення правопорушників, зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон, інших підозрілих предметів; -вживати заходів щодо недопущення спроб осіб обминути місце несення служби прикордонного наряду. У відповідності до пункту 11 Положення про прикордонний режим затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1147 від від 27 липня 1998 року «Про прикордонний режим» з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України «Про Державну прикордонну службу України» та «Про дорожній рух» у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби. Водій (капітан, судноводій) повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки, а також: подати для перевірки документи, що посвідчують особу водія (капітана, судноводія) і пасажирів (членів екіпажу), та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил - технічний талон); дати можливість оглянути транспортний засіб і перевірити номери його агрегатів. У відповідності до статті 21-2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України мають право використовувати та застосовувати засоби примусової зупинки транспортного засобу: а) для примусової зупинки транспортного засобу, водій якого не виконав законні вимоги військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України та/або намагається уникнути проходження контролю в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду, порушує встановлений в них режим, ігнорує вимоги дорожніх та/або інших інформаційних знаків, світлофорів та/або інших світлових сигналів щодо зупинки транспортного засобу; б) якщо дії водія транспортного засобу створюють загрозу життю і здоров`ю військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України та/або інших осіб. Тобто, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, слід прийти до висновку, що застосування засобу примусової зупинки транспортного засобу було вимушеною мірою та є правомірним, оскільки позивач вимоги прикордонного наряду «Контрольний пост» не виконав, почав рух з метою залишення контрольного посту та уникнення проходження контролю. Проаналізувавши викладену інформацію в позовній заяві, відповідач вважає, що позивач помилково зазначає причинно наслідковий зв`язок між відсутністю правопорушення (що грунтується лиш на власних переконаннях позивача) та застосуванням засобу примусової зупинки, адже застосування зазначеного засобу стало наслідком невиконання вимоги дати можливість оглянути транспортний засіб та початком руху транспортного засобу та залишенні місця проходження контролю. Тому твердження позивача щодо протиправного застосування спеціального технічного засобу є хибним. Враховуючи вищевикладене можна прийти до висновку, що механічне пошкодження автомобіля стало можливе через необачні дії водія (позивача) та нехтування ним вимог чинного законодавства з прикордонних питань. Враховуючи вищенаведене та безпідставність позовних вимог, викладених в позовній заяві, відповідач просить позовну заяву [PERSON] до [INFO] про відшкодування матеріальної шкоди, залишити без задоволення. 23 лютого 2026 року позивач подав відповідь на відзив, згідно якого просив: 1.Відхилити доводи відзиву відповідача як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують позовних вимог. 2.Врахувати преюдиційні обставини, встановлені постановою Рокитнівського районного суду у справі №571/3436/25, а саме відсутність події та складу адміністративного правопорушення з боку позивача. 3.Визнати, що відсутність події та складу правопорушення виключає наявність законних підстав для застосування до позивача спеціального технічного засобу примусової зупинки транспортного засобу. 4.Надати оцінку доводам відповідача щодо існування «контрольованого прикордонного району» з точки зору принципу правової визначеності, зокрема перевірити, чи доведено відповідачем належними доказами: - нормативне визначення та конкретизацію меж такого району у місці події; - спосіб доведення відповідного режиму до відома необмеженого кола осіб; - наявність позначення або іншого публічного інформування, що дозволяє цивільній особі об`єктивно ідентифікувати перебування у зоні спеціального режиму; - правові наслідки перебування на конкретній ділянці автомобільної дороги М-07 (E373) 246 км + 300 м. 5.У разі відсутності таких доказів врахувати, що покладення на особу обов`язку дотримуватися спеціального режиму, який не є чітко визначеним, не доведений до суспільства та не ідентифікується об`єктивними ознаками на місцевості, суперечить принципу правової визначеності та не може бути підставою для застосування примусових заходів. 6.Надати оцінку листу [NUMBER] прикордонного загону №02.2-2684-26-Вих від 20.02.2026 з огляду на те, що його зміст:- не містить відповіді по суті поставлених питань,- не містить жодного документа щодо правових підстав встановлення споруд (конструкцій),- підтверджує, що зазначені споруди не перебувають на балансі відповідача. 7.Надати оцінку факту використання відповідачем інженерної споруди (конструкції), яка не перебуває на його балансі та щодо якої не надано жодного правовстановлюючого документа. 8.Надати правову оцінку використанню спеціального технічного засобу примусової зупинки транспортного засобу за відсутності наданих суду доказів його встановлення, належності, документального обліку та правових підстав застосування у конкретному місці події. 9.Визнати, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій та не надав доказів законності встановлення та експлуатації споруд (конструкцій) на автомобільній дорозі державного значення М-07 (E373) 246 км + 300 м. 10.Окремо надати оцінку відповідності тлумачення відповідача про «всю територію Сарненського району» законодавчій дефініції контрольованого прикордонного району як місцевості, прилеглої до державного кордону, та перевірити, чи не є таке розширювальне тлумачення адміністративної одиниці невідповідним вимогам правової визначеності та пропорційності застосування спеціального режиму. 11.Стягнути з [INFO] (військова частина [NUMBER] , код ЄДРПОУ [NUMBER] ) на його користь матеріальну шкоду у розмірі 36 114,48 гривень. 12.Стягнути з [INFO] судові витрати у розмірі 1 331,20 гривні. Також 23.02.2026 року позивач подав клопотання про витребування у відповідача доказів. Ухвалою суду від 02.03.2026 у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Доповнив, що позовні вимоги ґрунтуються виключно на матеріалах адміністративної справи за ч.1 ст.185-10 КУпАП та постанови суду у цій справі, згідно якої провадження у справі відносно нього закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У матеріалах адміністративної справи наявний рапорт [PERSON] . У четвертому абзаці рапорту зазначено, що у результаті застосовання засобу «бар`єр», на транспортному засобі було проколото два передні колеса. Зазначене підтверджується і відеозаписом, де зафіксовано, що якась інша людина розтягує колючу конструкцію. Разом з тим, після вимушеної зупинки, протягом години до нього ніхто не підходив, а адміністративний протокол складено взагалі через шість годин. Через деякий час він звертувся до сервісного центру, де було проведено обстеження його транспортний засіб, було встановлено пошкодження двох коліс та дисків. Для безпечної експлуатації транспортного засобу рекомендували провести заміну чотирьох шин та ремонт пошкоджених дисків. Загальна вартість відновлювального ремонту визначено по курсу НБУ. Оскільки відповідачем не спростовано його позовних вимог, просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Голубець О.Р. позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та доповнив, що військовослужбовці [NUMBER] прикордонного загону діяли в рамках закону, на автодорозі встановлений знак, який вказує про початок прикордонного контрольованого району. Оскільки вимоги прикордонного наряду позивачем не були виконані, до нього було застосовано засоби примусової зупинки транспортного засобу. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне. Встановлено, що 25 листопада 2025 року начальником 1 відділення інспекторів прикордонної служби [NUMBER] прикордонної застави (з м.д. [ADDRESS] ) [NUMBER] прикордонної комендатури (з м.д. н.п.Висоцьк) майстер-сержантом [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення ЧЦП №338622 відносно [PERSON] за ч.1 ст.185-10 КУпАП. Згідно протоколу: «О 17 год 00 хв 25.11.2025 р. п/н КрП Варшавка в межах контрольованого прикордонного району (в 70 км від лінії Державного кордону) на пн. зх. ок. н.п. Дерть зупинено т/з «Toyota» р/н [NUMBER] , який прямував з м. Київ до м. Ковель, Волинської області, під керуванням громадянина України [PERSON] на закону вимогу прикордонного наряду водій вищевказаного т/з відмовився ("надати для перевірки документи та" - закреслено та застережено підписом) автомобіль для огляду, після чого намагався здійснити втечу, старшим прикордонного наряду було подано команду «Бар`єр» та застосовано засіб для примусової зупинки транспортного засобу, у наслідок чого на автомобілі були проколені 2 передніх колеса. Своїми діями гр. [PERSON] не виконав вимоги п.10 та п.11 Положення «Про прикордонний режим», затвердженого постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 р., тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП не надав багажне відділення автомобіля для огляду.» (а.с.6). Згідно протоколу про адміністративне затримання, о 17 год 00 хв 25 листопада 2025 року [PERSON] затримано до трьох діб з метою припинення правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, з`ясування обставин правопорушення, у зв`язку з вчиненням правопорушення , передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП (а.с.7). Рапортом від 26.11.2025 начальник першого відділення інспекторів прикордонної служби [NUMBER] прикордонної застави (з м.д.н.п.Кам`яне) [NUMBER] прикордонної комендатури (з м.д.н.п.Висоцьк) майстер-сержант [PERSON] про указану подію доповів начальнику 11 прикордонної застави з місцем дислокації [ADDRESS] [NUMBER] прикордонної комендатури (з місцем дислокації н.п.Висоцьк) [PERSON] . Відповідно до рапорту: 17:00 25.11.2025 року, під час несення служби у складі прикордонного наряду «КрП «Варшавка», на 70 км від - державного кордону, на північно-західній околиці н.п. Дерть, було зупинене транспортний засіб Toyota Camry, державний номер [NUMBER] , який рухався з м. Київ у напрямку м Ковель, Волинська область. На законну вимогу прикордонного наряду водій вищевказаного транспортного засобу не надав автомобіль для огляду, чим порушив п. 11 ПКМУ №1147, після чого намагався здійснити втечу з місця зупинки. У зв`язку з невиконанням водієм законних вимог, відповідно до ст.20 та ст.21-2 п.4 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», старшим прикордонного наряду була подана команда « [INFO] » після чого було приведено в дію спеціальний засіб примусової зупинки транспортних засобів. У результаті застосування засобу «Бар`єр» на транспортному засобі було проколото два передні колеса, що унеможливило подальшу втечу водія. Особу водія встановлено: громадянин України [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України [NUMBER] . Після зупинки до водія були застосовані передбачені законом заходи реагування. Про подію повідомлено начальника зміни та оперативного чергового (а.с.8). Переглядом відеозапису, який долучений до позовної заяви через систему «Електронний суд» встановлено, що подія мала місце 25 листопада 2025 року. Відеозапис розпочато о 17:05 та триває 3 хв 23 сек. О 17:06 зафіксовано спілкування військовослужбовця з водієм автомобіля. Військовослужбовець пред`явив посвідчення та повідомляє, що водій відмовляється надати автомобіль для огляду. При цьому водій зазначає, що у нього нічого забороненого немає та чи є у них постанова на обшук. Військовослужбовець повідомляє, що вони здійснюють режимні заходи в прикордонному контрольованому районі. Між військовослужбовцями та водієм виникла словесна суперечка. Військовослужюовець пропонує відкрити багажник для огляду, на що водій вказує йди дивись. Коли до автомобіля підійшов поліцейський та запитав чи є якісь проблеми, водій відповів що ні, після чого водій рушив, а військовослужбовець вигукнув команду «бар`єр». (а.с.64). Супровідним листом від 02.12.2025 адміністративні матеріали відносно [PERSON] на шести аркушах направлені до Рокитнівського районного суду Рівненської області для розгляду (а.с.5). Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29.12.2025 у справі №571/3436/25, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрито за відсутністю в події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП (а.с.10-11). Позивач вказував, що саме внаслідок незаконних дій прикордонників він зазнав матеріальних збитків у вигляді пошкодження автомобільних колес. Відповідно до технічного висновку/протоколу обстеження транспортного засобу від 20.01.2026, сервісним центром MR GARAGE в місті Люблін, Республіка Польща, проведено огляд транспортного засобу марки Toyota Camry, реєстраційний номер [NUMBER] . А саме: проведено огляд коліс, шин та колісних дисків транспортного засобу, їх технічного стану. Під час огляду встановлено пошкодження двох шин транспортного засобу (шини передньої осі), що унеможливлює їх подальшу безпечну експлуатацію; пошкодження двох легко сплавних дисків, яке полягає у наявності тріщин, деформацій та порушенні робочої поверхні, що виникли внаслідок дії гострих металевих предметів, які перебували у безпосередньому контакті з колесами транспортного засобу. Рекомендовано заміну всіх чотирьох шин на нові; ремонт або заміну двох пошкоджених легко сплавних дисків до технічної можливості їх безпечного відновлення. Відповідно до розрахунку вартості відновлення, загальна вартість відновлення транспортного засобу до стану безпечної експлуатації становить 3004PLN/ 35756,91 гривень. Загальна сума в гривнях визначена за офіційним курсом НБУ станом на дату подання позову та становить 11,9031 грн за 1 злотий (а.с.13-14). До технічного висновку додано витяг з тарифів обслуговування карток УкрСиббанку від 20.01.2026 згідно якого: Поповнення рахунку: Пенсійний картковий рахунок, безготівкове зарахування з іншого рахунку клієнта становить 1% від суми (а.с.15). На звернення [PERSON] від 18.01.2026 Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області листом від 20.01.2026 №8/158 повідомила, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів. Окрім іншого, у листі зазначено, що у нормативних документах у сфері безпеки дорожнього руху не передбачено влаштування блок-постів підрядними організаціями задіяними до експлуатаційного утримання доріг та зазначене питання не належать до повноважень та компетенції Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області. Згідно поставлених питань надано відповідь що: Інформація щодо балансоутримувача відсутня; звернень щодо погоджень не було; Служба відновлення не була залучена; підрядні організації не були залучені. Щодо 13 питань вказано, що інформація невідома (а.с.49). 18 січня 2026 року [PERSON] звернувся до [INFO] із заявою про надання інформації та офіційних пояснень (а.с.51). На звернення [PERSON] від 18.01.2026, [INFO] листом №02.2/2684-26-Вих від 20.02.2026 повідомив, що споруди (конструкції), розміщенні на автомобільній дорозі М-07 ( [NUMBER] ) на ділянці 246 км. +300м. (околиці н.п. Дерть Сарненського району Рівненської області) не є власністю [NUMBER] прикордонного загону та не перебувають на балансі прикордонного загону. Відповідно до Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони», Сарненський район Рівненської області (всю його територію, в тому числі і відтинки автомобільних доріг які розташовані в межах цього району) визначено як: «Контрольований прикордонний район». [NUMBER] прикордонний загін здійснює свою службову діяльність в межах контрольованого прикордонного району на підставі Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (а.с.50). Дослідженням письмових доказів встановлено, що 25 листопада 2025 року приблизно о 17 год 05 хв на автомобільній дорозі М-07 246 км+300м, неподалік населеного пункту Дерть, Сарненського району Рівненської області, на відстані 70 км від лінії Державного кордону України військовослужбовцями [NUMBER] прикордонного загону ДПСУ був зупинений транспортний засіб «Toyota» р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який не виконавши вимогу прикордонного наряду здійснив рух транспортного засобу, у зв`язку з чим військовослужбовцями було застосовано засіб для примусової зупинки транспортного засобу, унаслідок чого на автомобілі були пошкоджені (проколені) два передніх колеса. На переконання позивача, дії військовослужбовців є неправомірними, оскільки у цій події не існувало законної вимоги з боку військовослужбовців [NUMBER] прикордонного загону. Також має місце ототожнення відповідачем понять «прикордонний район» та «контрольований прикордонний район». Відсутність доказів визначення та публічного позначення меж контрольованого прикордонного району у місці події суперечить принципу правової визначеності та не може бути підставою для покладення на особу спеціальних обов`язків або застосування примусових заходів. Відповідач не довів, що місце події законно належало до контрольованого прикордонного району. Крім того,позивач наголошує, що постановою суду провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.185-10 КУпАП відносно нього закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП. Розмір заподіяної шкоди позивачем визначено в сумі 36 114, 48 гривень, що підтверджується технічним висновком. При цьому, відповідачем не заперечується факту пошкодження двох колес на автомобілі позивача, проте згідно тверджень відповідача, механічне пошкодження автомобіля стало можливе через необачні дії самого позивача та нехтування ним вимог чинного законодавства з прикордонних питань. За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Приписами статті 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 1 статті 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. У постанові Верховного Суду від 03 вересня 2019 року в справі № 916/1423/17 Велика Палата вказала, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого правового акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Оскільки шкоду автомобілю позивача заподіяно військовослужбовцями [INFO] , відповідачем у справі визначено [INFO] (військова частина [NUMBER] ). Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її функції та повноваження визначено Законом України «Про державну прикордонну службу». Так, відповідно до частини 1 статті 20, частини 1 станні 21 Закону України «Про державну прикордонну службу», крім іншого, військовослужбовцям та працівникам Державної прикордонної служби України, надається право здійснювати візуальний огляд осіб, речей, транспортних засобів, тобто, здійснювати поверхневу перевірку та застосовувати заходи примусу. Згідно пункту 1 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 (далі Положення про прикордонний режим), це Положення встановлює систему режимних заходів у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, які регламентують відповідно до законодавства правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб. Згідно пунктів 7,8 Положення про прикордонний режим, громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі). Громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі). Згідно п.10 Положення про прикордонний режим, особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами. У відповідності до пункту 11 Положення про прикордонний режим з метою виявлення порушень законодавства з прикордонних питань, виконання завдань, пов`язаних з боротьбою з організованою злочинністю та незаконною міграцією у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району, уповноважені особи Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також члени громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону мають право відповідно до Законів України "Про Державну прикордонну службу України" та "Про дорожній рух" у разі потреби зупиняти та оглядати транспортні засоби. Водій повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки, а також: подати для перевірки документи, що посвідчують особу водія і пасажирів, та реєстраційний документ на транспортний засіб; дати можливість оглянути транспортний засіб і перевірити номери його агрегатів. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що військовослужбовці Державної прикордонної служби України у межах прикордонної смуги і контрольованого прикордонного району мають право відповідно до Закону України «Про Державну прикордонну службу України» вимагати для перевірки документи, що посвідчують особу водія і пасажирів, та реєстраційний документ на транспортний засіб та оглядати транспортні засоби. Водночас, така вимога має здійснюватися на підставах та в порядку, встановлених законодавством. В даному випадку позивач піддає обґрунтованим сумнівам законність перебування військовослужбовців Державної прикордонної служби на ділянці автомобільної дороги М-07 (E373) 246 км + 300 м, де було здійснено примусову зупинку транспортного засобу під керування позивача та пошкоджено два передніх колеса автомобіля. Проте, не пред`явлення позивачеві відповідних докукументів, що ділянка автомобільної дороги М-07 (E373) 246 км + 300 м належить до контрольованого прикордонного району не є безумовною підставою вважати, що вимога була протиправною, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 1998 року №1199 «Про контрольовані прикордонні райони», Сарненський район Рівненської області включений до переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони. Відповідно до п.2 Постанови КМУ від 3 серпня 1998 року №1199, прикордонний режим у зазначених контрольованих прикордонних районах запроваджено з 1 вересня цього року. У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 686/21800/21 суд вказав, що правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. За змістом статей 1173 1174 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини. Водночас потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Відповідно до постанови Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2025 року у справі №571/3436/25, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП відносно [PERSON] закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зі змісту даної постанови суду вбачається, що провадження у справі закрито з підстав, що матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а всі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на користь особи. Разом з тим, постанова суду не містить відомостей, що при оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.185-10 КУпАП відносно позивача мало місце протиправних дій працівників Державної прикордонної служби або мало місце очевидної невідповідності протоколу вимогам закону. Крім того, розмір заподіяної шкоди позивач обґрунтовує технічним висновком /протоколом обстеження транспортного засобу від 20 січня 2026 року, наданим сервісного центром міста Люблін Республіки Польща. При цьому, матеріали справи не містять належних доказів у підтвердження того, що указаний сервісний центр наділений повноваженнями здійснювати автотоварознавче дослідження на предмет оцінки заподіяної шкоди та розміру відновлювального ремонту. За приписами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed