Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Описова частина Стислий виклад позиції позивача Акціонерне товариство «ВСТ Банк» (далі АТ «ВСТ Банк») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якій просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 17480,58 грн, а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 15 липня 2021 року між [PERSON] та АТ «ВСТ Банк» було укладено заяву-договір № ЗП-1713519-40837 про акцепт публічної пропозиції на встановлення кредитного ліміту овердрафту, відповідно до якого останній встановлено ліміт у розмірі 15000 грн зі сплатою процентів у розмірі 34,00 % річних. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідачка всупереч умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед позивачем не виконала, порушивши умови кредитного договору, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість за тілом кредиту, відсотками та комісією у розмірі 17480,58 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки, оскільки остання ухилилася від добровільного погашення заборгованості по вищевказаному договору. Процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначено суддю Варгаракі С.М. Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області від 25 грудня 2025 року цивільна справа прийнята до провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідачеві визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно, роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана ухвала суду була направлена відповідачці за зареєстрованим місцем проживання, однак поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, днем вручення відповідачці копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, тобто 20 січня 2026 року, відповідно відповідачка мала право подати відзив на позов до 04 лютого 2026 року. Станом на 24 лютого 2026 року відзив на позов до суду не надійшов. У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, судом надано можливості та достатньо часу ознайомитись з позовною заявою та надати свої заперечення. У відповідності до статті 178 ЦПК України, відповідачка не скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд, у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у зв`язку з чим, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Мотивувальна частина Позиція суду Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 15 липня 2021 року між АТ «ВСТ Банк» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір № ЗП-1713519-40837 про акцепт публічної пропозиції на встановлення ліміту овердрафту, яку власноруч підписала (а.с. 8-12). Також [PERSON] ознайомилася з тарифами банку за продуктом/програмою кредитування в рамках зарплатного проекту «Стандартний Плюс» та паспортом споживчого кредиту, що підтвердила своїм підписом (а.с. 84-86, 87). Відповідачка погодилася, що складовою та невід`ємною частиною договору, є заява-договір, правила, тарифи банку, з якими [PERSON] попередньо ознайомилася, їх зміст їй зрозумілий та положення яких вона зобов`язується неухильно дотримуватися. Після акцептування публічної пропозиції банку [PERSON] встановлено ліміт овердрафту в сумі 15000 грн, строком до 14 липня 2022 року зі сплатою 34,00 % річних (фіксована). Відповідно до Правил надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «Банк Восток», затверджених протоколом Правління № 46 від 08 червня 2021 року, банк надає клієнту овердрафт на умовах строковості, відкличності, повернення та плати за користування (пункт 3.44.1.8). Пунктами 3.44.7.2, 3.44.7.3 Правил передбачено, що клієнт зобов`язаний повернути овердрафт, сплатити проценти та комісії за користування овердрафтом. Встановлено також, що в подальшому, тип товариства та найменування ПАТ «Банк Восток» було змінено на АТ «ВСТ Банк». Факт використання кредитних коштів [PERSON] підтверджується випискою по рахунку за період з 15 липня 2021 року по 10 грудня 2025 року (а.с. 94-106). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № ЗП-1713519-40837 від 15 липня 2021 року, наданого позивачем, вбачається, що станом на 10 грудня 2025 року заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 17480,68 грн, з яких заборгованість: за овердрафтом 15000 грн, за простроченими відсоткам 2102,69 грн., за несанкціонованим овердрафтом 182,89 грн; по комісії 195 грн (а.с. 88-93). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з частиною 1-2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з вимогами частини 1 статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15 липня 2021 року відповідачка [PERSON] звернулася до позивача АТ «ВСТ Банк», з метою отримання банківських послуг у АТ «ВСТ Банк», у зв`язку з чим уклала Заяву-Договір ЗП-1713519-40837 про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, шляхом застосування власноручного підпису із зазначенням загальної інформації, персональних даних, адреси місця проживання, номера телефону. Такими діями відповідачка [PERSON] підтвердила отримання примірника Договору, ознайомлення та згоду з умовами Договору, укладення Договору та зобов`язання виконувати умови Договору. Окрім цього, відповідачка в цій заяві-анкеті просила відкрити поточний рахунок в банку на її ім`я та встановити кредитний ліміт (ліміт овердрафту) у сумі 15000 грн. Підписанням заяви-договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідно до умов укладеного кредитного договору, відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, шляхом прийняття виконання зобов`язання АТ «ВСТ Банк», а саме отримавши кредитні кошти відповідачка [PERSON] не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору. Відповідачка [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, в яких зазначено основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту тощо. Позивач АТ «ВСТ Банк» виконав свої зобов`язання за договором кредиту та надав в розпорядження відповідачки [PERSON] грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, що підтверджено випискою по банківському рахунку. З наданої позивачем виписки про рух коштів, що належить [PERSON] за період з 15 липня 2021 року по 10 грудня 2025 року встановлено, що відповідачка користувалася кредитною карткою, знімала та поповнювала готівку, тобто реалізувала своє право на користування кредитним лімітом. Згідно з наданим позивачем розрахунку відповідачка [PERSON] має непогашену заборгованість перед АТ «ВСТ Банк» у розмірі 17480,68 грн. Відповідачка наданого позивачем розрахунку не спростувала, не надала інших доказів існування між нею та АТ «ВСТ Банк» зобов`язань, за якими відповідачкою виконувалось щомісячне внесення коштів на рахунок та зарахування на погашення існуючої заборгованості. Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] кредитні кошти отримала, якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд, однак свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, тобто кредитні кошти не повернула. Доказів на спростування отримання кредиту відповідачкою суду не надано, тому суд вирішує спір за наявними матеріалами у справі. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг від 21 січня 2019 року відповідачем суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за вказаним договором суду також не надано, чим не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказаний розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням вищевикладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності та приймаючи до уваги, що відповідачка [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за Заявою-Договором про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування від 15 липня 2021 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ВСТ БАНК» підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджено відповідною платіжною інструкцією. На підставі статей 6, 11, 526, 626, 628, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved