Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

27.02.2025 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння, обґрунтовуючи яку вказав, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , [INFO] , який проживав в [ADDRESS] . Після смерті дядька приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А.П. 03.04.2024 р. була відкрита Спадкова справа №19, номер у спадковому реєстрі: 72246892. Майно, яке залишилося після смерті дядька позивача складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом і довідався від нотаріуса, що дядько уклав з [PERSON] 18.04.2019 р. спадковий договір №1990 на вищевказаний будинок, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. Тому заяву про прийняття спадщини приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А.П. у позивача прийняла, а усно повідомила, що він нічого не отримає. Відповідач з яким дядько позивача уклав спадковий договір, не проживав з дядьком та є чужою людиною йому та позивачу. Позивач зазначив, що він впевнений, що в період коли ніби то був складений спадковий договір його померлий дядько [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними. Між померлим та позивачем були гарні сімейні відносини. Померлий знав, що всі вони і він, і померлий батько позивача брат [PERSON] , який з народження проживав у вказаному будинку і приймав участь у його відбудові, жили в цьому будинку, були сім`єю, тож не став би при повному усвідомленні своїх дій та керуючи ними віддавати родинний будинок сторонній людині, тим самим позбавляючи родичів цього сімейного майна. В період, коли ніби то був складений спадковий договір дядько позивача постійно хворів та перебував, в тому числі на стаціонарному лікуванні, мав проблеми з зором, через які практично нічого не бачив. Тому позивач впевнений, що через поганий стан здоров`я [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. В зв`язку з цим просив суд визнати недійсним спадковий договір від 18.04.2019 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, реєстровий номер №1990. 04.04.2025 року ухвалою судді було відкрите провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 22.05.2025 р. 16.05.2025 р. до суду від представника позивача [PERSON] адвоката Кметик-Власенко О.В. надійшла заява про забезпечення позову по даній справі. 20.05.2025 р. ухвалою суду в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено повністю. 09.07.2025 р. до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Бєляєвої В.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає та заперечує щодо правових підстав позову. У 2017 р. до матері відповідача [PERSON] , як до приятельки, звернулося подружжя [PERSON] про допомогу по сторонньому догляду, оскільки від надання їм допомоги родичі відмовилися. Надавати допомогу погодився відповідач та його дружина [PERSON] . Після проходження 1,5 року догляду за подружжям [PERSON] 18.04.2019 р. між [PERSON] , за згодою його дружини [PERSON] , про що було надано згоду своєму чоловіку [PERSON] , на укладання ним договору, оформлену заявою, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом 18.04.2019 р. та [PERSON] був укладений Спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 18.04.2019 р. зареєстрованого в реєстрі за №1990, згідно з п.7 якого на набувача були покладені обов`язки із забезпечення відчужувача медикаментами, лікарськими засобами згідно з рекомендаціями лікаря незалежно від вартості таких медикаментів, лікарських засобів та після смерті відчужувача поховати його на цвинтарі. Крім передбачених у договору обов`язків відповідач за допомоги його дружини та матері здійснювали постійний та повний догляд за [PERSON] : доставка продуктів та медикаментів, приготування їжі, прання одягу та прибирання в будинку, надання допомоги у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. До того ж відповідач здійснював поточний ремонт будинку, оскільки будинок потребував підтримання у належному для проживання стані. Таким чином, обов`язок виконувати передбачені в договорі розпорядження відчужувача відповідачем виконаний належно та в повній мірі. Будь-яких претензій щодо виконання ним обов`язків за договором від [PERSON] за його життя не надходило. Після його смерті відповідач взяв на себе всі витрати, пов`язані з похованням і поховальними обрядами, тобто всі свої обов`язки за договором відповідач повністю виконав. Твердження позивача про те, що [PERSON] через поганий стан здоров`я не міг усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними під час укладення Спадкового договору спростовується наступним: згідно п.11 Спадкового договору сторони підтвердили, що цей договір відповідає дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається у відповідності зі справжньою волею сторін, без будь-якого застосування фізичного чи психологічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, договір укладається без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, сторони розуміють значення, умови договору, його природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даним договором, а також свідчать, що договором визначені всі істотні умови, про що свідчать особисті підписи сторін на договорі; фактом присутності та надання згоди на укладення такого договору дружини відчужувача [PERSON] ; згідно з довідкою №16 від 08.07.2025 р. виданою сімейним лікарем [PERSON] , на момент останніх звернень до закладу [PERSON] був орієнтований у місці, часі та власній особі, контактував з медичним персоналом, адекватно висловлював свої думки та приймав рішення, тобто був при ясному розумі. В зв`язку з цим просила суд в задоволенні позову відмовити. 07.08.2025 р. до суду від представника позивача адвоката Кметик-Власенко О.В. надійшли додаткові пояснення в яких висловила заперечення щодо доводів викладених у відзиві на позовну заяву. 04.09.2025 р. ухвалою суду було витребувано з Київської обласної клінічної лікарні №1 (04107,м. Київ, Баггоутівська,1), інформацію щодо звернення за медичною допомогою [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] . Витребувано з Київського обласного онкологічного диспансера, (04107,м. Київ, вул. Баггоутівська,1) інформацію щодо звернення за медичною допомогою [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] . Витребувано в Комунальному некомерційному підприємстві Української міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ( Київська обл., Обухівський район, м. Українка вул. Київська,1) амбулаторну картку на [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] . Витребувано від Філії №2 Київського обласного державного нотаріального архіву (09117, м.Біла Церква, вул. Павліченко,65-а) нотаріальну справу сформовану приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. при посвідченні Спадкового договору серії та номер :1990 від 18.04.2019 року укладеного між померлим [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . 11.11.2025 р. до суду від [PERSON] надійшла заява, в якій вона вказала, що знає [PERSON] , як свого сусіда. Знає племінника [PERSON] [PERSON] , який приїжджав та доглядав дядька. Вона особисто бачила, що [PERSON] вже більше 20 років мав дуже поганий зір, а останні 10 років нічого не бачив. Вказана заява підписана [PERSON] та засвідчена старостою Красненського першого старостинського округу. 11.11.2025 р. до суду від [PERSON] надійшла заява, в якій вона вказала, що знає [PERSON] , як односельчанина, навчалися в одному класі, дружили до старості. Знає племінника [PERSON] [PERSON] , який часто приїжджав до дядька, який останнім часом погано бачив, а потім зовсім осліп. Йому тільки сіріло в очах, читати не міг. Вказана заява підписана [PERSON] та засвідчена старостою Красненського першого старостинського округу. 13.11.2025 року ухвалою суду підготовче засідання закрите та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 грудня 2025 року. 27.01.2026 р. в судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що він племінник померлого [PERSON] , одна рідна людина. В нього з дядьком була домовленість, але дядько своє майно переписав на іншу людину. Вважає, що це не правильно. Він постійно приїздив до дядька, доглядав за ним, бо той хворів. Потім дядька почали доглядати інші люди, і він перестав їздити до нього. 27.01.2026 р. в судовому засіданні представник позивача адвокат Бешлега А.В. позов підтримав з підстав викладених у позові. Зазначив, що не має підтвердження догляду відповідачем покійного та його поховання. 27.01.2026 р. в судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що він був знайомий з померлим [PERSON] та його дружиною багато років, знайомі через його матір. В 2016 р. вони запропонували йому їх доглядати. Вони не хотіли, щоб їх доглядав племінник. 27.01.2026 р. в судовому засіданні представник відповідача адвокат Беляєва В.М. вказала, що позов не обґрунтований. Всі обов`язки відповідачем по спадковому договору (п.7 договору) виконані. Позов надуманий. Відповідач займався похованням [PERSON] 27.01.2026 р. в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що вони односельчани з померлим [PERSON] . Про договір він нічого не знає. Померлий мав проблеми з зором. Його доглядав соціальний працівник. Позивач часто їздив доглядав дядька. Коли саме він не пам`ятає, разом їхали в маршрутці. Відповідача він ніколи не бачив. 27.01.2026 р. в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона три місяці працювала продавцем в магазині в с.Козіївка. Знає, що племінник [PERSON] доглядав померлого до 2018 р. Померлий [PERSON] в 2017 р. один раз приходив магазин за хлібом. 23.02.2026 р. в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач її син. Померлих [PERSON] вона знала давно, вони запропонували їх доглянути. Син погодився і доглянув до смерті. Син уклав спадковий договір ще за їх життя. Дід не бачив на одне око, на друге трохи бачив, ходив до магазину. Вони до [PERSON] викликали фельдшера з села, водили до дільничного лікаря [PERSON] . Син зробив у будинку ремонт. 23.02.2026 р. в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка померлого [PERSON] та його дружини. Постійно купляла в них молоко для малої дитини. Коли [PERSON] дружина [PERSON] померла, то його до смерті доглядав [PERSON] . Ще допомагала його мама [PERSON] . Вона позивача [PERSON] не бачила. Вона не чула від покійного, що його доглядає [PERSON] . Він говорив, що останній йому погрожує. Померлий трохи бачив і приходив до неї в гості. 23.02.2026 р. в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він сусід померлого [PERSON] , з ним до його смерті дружив і постійно спілкувався. Позивач погано відносився до покійного [PERSON] . Його доглядав [PERSON] , оскільки померлий був одиноким. Інколи приходив соціальний працівник. Покійний постійно шукав хто його догляне і такі люди знайшлися, [PERSON] допомагала його мама. Позивача він не бачив, щоб той оглядав [PERSON] . [PERSON] постійно погрожував померлому, який йому про це говорив. 23.02.2026 р. в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що вона дружина відповідача. З покійним [PERSON] познайомилася в 2017 р. в будинку свекрухи. Коли покійний залишився один, вони його з чоловіком почали доглядати, возили їжу, медикаменти, помагали по господарству. Позивача вона ніколи не бачила в [PERSON] . Вона була присутня при укладенні спадкового договору, давала згоду, ще була дружина покійного. Про родичів він говорив, що в нього їх не має. Про племінника він нічого не говорив. Спадковий договір укладено в 2019 р. в нотаріусі, він був при розумі. 23.02.2026 р. в судовому засіданні у судових дебатах позивач позов підтримав, вказав, що свідки говорять неправду, у них була домовленість, що вони перепишуть майно на них. В 2019 р. він дізнався, що укладено спадковий договір, тому вони перестали приїздити до дядька. У свідків прямий інтерес, родинні відносини. В нього є докази, що вони лікували померлого, які він надасть пізніше. 23.02.2026 р. в судовому засіданні у судових дебатах відповідач та його представник просив у задоволенні позовних вимог відмовити, позов надуманий, інтереси позивача не порушено. Згідно п.7 спадкового договору, все було виконано, це підтверджують свідки. Письмові докази свідків є не належним доказом. Позивач відвідував померлого у 2017-2018 р.р., а спадковий договір було укладено в 2019 р. Третя особа Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, причину не явки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, їхніх представників, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії посвідки про народження № [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , який був батьком позивача [PERSON] . (а.с.10 т.1) [INFO] народився позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.06.1964 р. (а.с.9 т.1) Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 28.12.1992 р., [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] (а.с.15 т.1) Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 10.08.2010 р.позивач [PERSON] є пенсіонером по інвалідності 2 грп. Загальне захворювання. (а.с.8 т.1) 18.04.2019 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, згідно якого відчужував після своєї смерті передає у власність набувачу, а набувач приймає після смерті відчужувану у власність наступне нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка загальною площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223185102:02:004:0007; земельна ділянка загальною площею 0,1715 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223185102:02:004:0030; земельна ділянка загальною площею 0,1469 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223185102:02:006:0006. Даним договором було покладено на набувача обов`язки: забезпечувати відчужувача медикаментами, лікарськими засобами згідно з рекомендаціями лікаря, незалежно від вартості таких медикаментів, лікарських засобів; при смерті відчужувача поховати його на цвинтарі. Дружина набувача [PERSON] , надала згоду своєму чоловіку [PERSON] на укладення цього договору. Договір було посвідчено Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. за №1990.(а.с.89-90, 157-158 т.1) Ст.1302 ЦК України передбачено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно ст.1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. В ст.1305 ЦК України зазначено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копіями Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00044442444 від 09.04.2024 р., Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.03.2024 р., лікарського свідоцтва про смерть №26 від 29.03.2024 р. (а.с.13-14, 91, 92 т.1) Згідно копії Свідоцтва про поховання №155 від 09.07.2025 р., [PERSON] було поховано 30.03.2024 р. на кладовищі с.Козіївка. (а.с.93 т.1) Копіями квитанцій №0005621, 0005623 від 30.03.2024 р. підтверджується оплата ритуальних речей пов`язаних з похованням [PERSON] (а.с.94 т.1) 03.04.2024 р. приватним нотаріусом Гринько А.П. було зареєстровано спадкову справу №72246892 після смерті [PERSON] . (а.с.16 т.1) З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №386264677 від 10.07.2024 р. вбачається, що 26.04.2024 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Гринько А.П. на підставі спадкового договору №1990 від 18.04.2019 р. зареєстровано право власності відповідача [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка місця розташування кадастровий номер 3223185102:02:004:0007. (а.с.12 т.) Згідно довідки Красненської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №16 від 08.07,2025 р. [PERSON] за медичними даними КНП УМР «ЦПМСД» неодноразово звертався до закладу з питань, пов`язаних з наданням медичної допомоги та догляду за [PERSON] , який перебував під її постійним наглядом протягом останнього періоду життя. Інші особи, що здійснювали б систематичний догляд за [PERSON] , до загляду не зверталися та зафіксовані не були. На момент останніх звернень до закладу, пацієнт [PERSON] був орієнтований у місці, часі та власній особі, контактував з медичним персоналом, адекватно висловлював свої думки та приймав рішення, тобто був при ясному розумі. (а.с.95 т.1) Копією листа КНП УМР «ЦПМСД» №243 від 23.08.2024 р. підтверджується, що [PERSON] , [INFO] за медичною допомогою не звертався. (а.с.122 т.1) Відповідно до канцер-реєстру Диспансеру [PERSON] , [INFO] за медичною допомогою не звертався та на лікуванні в Диспансері не перебував, що зазначено в листі КНП КОР «Київський обласний онкологічний диспансер» №934 від 23.09.2025 р. (а.с.146) З листа Управління нотаріату ЦМУ МЮ (м.Київ) №23897/9.5-25/вх.25950/9.5-25 від 11.07.2025 р. вбачається, що наказом МЮ України від 19.04.2021 р. №1424/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 р. №3 на підставі підпункту «і» пункту 2 частини першої статті 12 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане МЮ України 28.07.2008 р. на ім`я [PERSON] анульовано. Згідно з актом приймання-передавання документів до державного нотаріального архіву від 12.06.2024 р., документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Головкіної Я.В. за 2009-2021 р. передано на зберігання до Філії Київського обласного державного нотаріального архіву №2 (м.Біла Церква), що знаходиться за адресою за адресою: [ADDRESS] . (а.с.120 т.1) Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини першої статті 2 ЦПК України метою цивільного судочинства є саме ефективний захист прав та інтересів позивача. Отже, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 р. в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (пункт 55), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 86) та інші). Велика Палата Верховного Суду також зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально. Позивачем в порушення даних норм належними і допустимими доказами не було доведено порушення його прав відповідачем. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)). Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року всправі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)). Позивач просить суд визнати недійсним спадковий договір від 18.04.2019 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, реєстровий номер №1990. Разом з тим жодних доказів недійсності оспорюваного спадкового договору позивач суду не надав. Зокрема твердження позивача, що коли був складений спадковий договір, то його померлий дядько [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними є безпідставними. Оскільки з довідки Красненської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, на момент останніх звернень до закладу [PERSON] був орієнтований у місці, часі та власній особі, контактував з медичним персоналом, адекватно висловлював свої думки та приймав рішення, тобто був при ясному розумі. Крім того спадковий договір було укладено 18.04.2019 р., а помер [PERSON] через п`ять років [INFO] . Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що нотаріус при посвідченні Спадкового договору не встановила волевиявлення та дійсних намірів сторін при вчиненні нотаріальних дій, не роз`яснила правові наслідки укладення даного правочину у взаємозв`язку з тим, що підписи під узгодженим сторонами текстом Спадкового договору свідчать про зворотне. Про наявність волевиявлення [PERSON] відчужувача майна, свідчить власноручний підпис на Спадковому договорі, яким він підтвердив своє волевиявлення. Крім того позивачем не надано доказів, того що відповідач ухилився від виконання обов`язків, передбачених Спадковим договором, зокрема щодо забезпечення відчужувача лікарськими засобами та його похованням. Також твердження позивача, що між ним та померлим були гарні сімейні відносини у суду викликають сумнів, оскільки сам позивач в судовому засіданні підтвердив, що він перестав їздити до дядька, коли дізнався, що ним було укладено спадковий договір. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач [PERSON] , його мати [PERSON] , його дружина [PERSON] доглядали до смерті [PERSON] . Пояснення свідків послідовні і повністю узгоджуються з матеріалами справи, не викликають у суду сумніви, щодо їх правдивості. Разом з тим, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] у суду викликають сумнів, щодо їх правдивості та об`єктивності. Зокрема свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позивач часто їздив доглядав дядька, однак коли не пам`ятає, вони разом їхали в маршрутці. Свідок [PERSON] суду пояснила, що бачила покійного [PERSON] в 2017 р., коли три місяці працювала продавцем в магазині в с.Козіївка. Однак з того часу минуло дев`ять років. Доказами, наявними в матеріалах справи, не підтверджується недійсність спадкового договору від 18.04.2019 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, реєстровий номер №1990, а тому суд не вбачає порушення прав позивача відповідачем. В зв`язку з цим відсутні підстави для задоволення позову. Суд при розгляді справи також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах «Проніна проти України», «Трофимчук проти України», де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Водночас Верховний Суд зазначає, що такий висновок Європейського суду з прав людини звільняє суди від обов`язку надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони, проте не свідчить про можливість взагалі ігнорувати доводи чи докази, на які посилаються сторони у справі. За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відмовляючи в задоволенні позову повністю суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed