Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 08.05.1985 року Відділом реєстрації актів громадського стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 372. Спільних неповнолітніх дітей позивач із відповідачем не мають. Протягом останніх трьох років через розбіжності у поглядах на життя, стосунки розладилася, з чоловіком проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. У грудні 2025 під час розмови засобами зв`язку прийняте рішення про розірвання шлюбу. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Ухвалою суду від 04.02.2026 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Іванишин О.О. до суду надав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , у судові засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - https://gt.zp.court.gov.ua/sud0808/ в розділі «Виклики до суду». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 08 травня 1985 року Відділом реєстрації актів громадського стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 372, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08.05.1985 року. Сумісне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинені. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є втрата почуття любові, а також відсутність взаєморозуміння. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, позивач не бажає продовжувати спільне життя подружжя, шлюбні відносини фактично припинилися, розірвати шлюб у досудовому порядку позивач не має можливості, тому суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved