Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Представник позивача звернулася до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на частину нерухомого майна. З позовної заяви, вбачається, що [PERSON] є власником 1/4 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Однак 28 червня 1993 року позивачу було видано свідоцтво Кілійським суднобудівельно-судноремонтним заводом про право власності на нерухоме майно, № 598, зареєстроване у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. У зазначеному документі була допущена технічна помилка: замість квартири [ADDRESS] вказано квартиру [ADDRESS] , що не відповідає дійсності. Фактично позивач є власником 1\\4 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується технічною документацією, а також копією заяви на підставі якого виникало право власності. Зазначена помилка має ознаки технічної та є очевидною, а її наявність перешкоджає позивачу у повноцінному користуванні своїм правом (зокрема, проведенні реєстраційних дій, укладенні договорів тощо). Цей факт перешкоджання також підтверджується копією рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 77404907 від 21 лютого 2025 року. Позивач не може оформити субсидію на своє ім`я, у зв`язку з тім що не підтверджено право власності на квартиру [ADDRESS] . Також підтверджує наявну помилку у свідоцтві про право власності про яку зазначено в довідці №135 від 18.02.2025 року та відповіді на адвокатський запит. В зв`язку з зазначеним, представник позивача просила суд: - встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , 1/4 частини квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва на право власності на житло видане Кілійським суднобудівельним - судноремонтним заводом 28.06.1993 року за №598, в якому помилково вказано квартиру [ADDRESS] замість квартири [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , право власності на 1\\4 частки квартири [ADDRESS] . Позивач надала заяву, згідно якої просила суд розглянути позов за її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача Комунального підприємства Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації», повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. Представник відповідача Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу «Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод» Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Кілійська міська рада, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 128-130 ЦПК України, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про строк подання відзиву та не подали відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] від 28.06.1993 р. видане Кілійським суднобудівельним - судноремонтним заводом 28.06.1993 року за №598, вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . З довідки КП КМР БТІ № 135 від 18.02.2025 р. вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . У свідоцтві про право власності помилково вказана квартиру [ADDRESS] . Згідно довідки КП КМР БТІ № 630 від 01.08.2025 р. зазначено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Реєстратором Кілійського БТІ було помилково вказано у свідоцтві про право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] № 77404907 від 21.02.2025 р., [PERSON] відмовлено у проведенні реєстраційних дій через неможливість встановлення адреси квартири, яка належить на праві власності [PERSON] . При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності квартири [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , 1/4 частини квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва на право власності на житло видане Кілійським суднобудівельним - судноремонтним заводом 28.06.1993 року за №598, в якому помилково вказано квартиру [ADDRESS] замість квартири [ADDRESS] . Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. У силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що оскільки квартиру [ADDRESS] зареєстровано Кілійським БТІ в реєстр. кн. 33 стор. 55, реєстр. № 7681 та власниками зазначено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] то в задоволенні позовних вимог в частині вимог, щодо визнання права власності на частки відповідної квартири за позивачем, слід відмовити. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частковому обсязі. На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України,

Outcome: partial