Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Хустської державної нотаріальної контори про скасування обтяження нерухомого майна. Позовні вимоги вмотивовані тим, що вона є власником будинку за адресою [ADDRESS] , та земельної ділянки за даною адресою. Маючи намір подарувати будинок дочці звернулася до нотаріальної контори де їй повідомили, що це неможливо через накладені Хустською державною нотаріальною конторою чотири обтяження: 1) №3931249 від 23.10.2006 р. на підставі повідомлення б/н 28.07.1980, 15 дист.путі Львів.ж/д, власник [PERSON] ; 2) №3933508 від 23.10.2006 р. на підставі повідомлення б/н від 12.06.1986 Закарпатська контора Будбанку, власник [PERSON] ; 3) №3934325 від 23.10.2006 р. на підставі повідомлення б/н від 11.06.1987 р. Боронявського колгоспу, власник [PERSON] ; 4) № 4116973 від 27.11.2006 на підставі повідомлення б/н від 17.06.1986 Хустська взуттєва фабрика, власник [PERSON] . Зазначає, що дані особи ніколи не булу власниками будинку. Також наразі Наразі всі особи в інтересах яких накладено обтяження не існують чи припинили свою діяльність. Існування заборон на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном. У своєму позові позивач просить суд скасувати наступні обтяження на нерухоме майно: 1) № 3933508, зареєстрованого Хустською державною нотаріальною конторою 23.10.2006 р. на підставі повідомлення серія та номер б/н виданий 12.06.1986 року, видавник Закарпатська контора Будбанку,об`єкт обтяження м.Хуст, вул. Долиная Миколи, 4; 3) № 3934325, зареєстрованого Хустською державною нотаріальною конторою 23.10.2006 р. на підставі повідомлення серія та номер б/н виданий 11.06.1987 року, видавник Бороняв.колгосп, об`єкт обтяження [ADDRESS] ; 3) № 4116973, зареєстрованого Хустською державною нотаріальною конторою 27.11.2006 р. на підставі повідомлення серія та номер б/н виданий 17.06.1986 року, видавник Хустська взуттєва фабрика,об`єкт обтяження м.Хуст, вул. Долиная Миколи, 4; 4) № 3931249, зареєстрованого Хустською державною нотаріальною конторою 23.10.2006 р. на підставі повідомлення серія та номер б/н виданий 28.07.1980 року, видавник 15 дист.путі Льв.ж/д,об`єкт обтяження м.Хуст, вул. Долиная Миколи, 4. Відзиву на позов від відповідача не надходило. В судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача Перегінець О.Г. надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов підтримує. В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.02.2026. вбачається, що на будинок за адресою [ADDRESS] , Хустською державною нотаріальною конторою накладено чотири обтяження нерухомого майна: 1) №3931249 від 23.10.2006 р. на підставі повідомлення б/н 28.07.1980, 15 дист.путі Львів.ж/д, власник [PERSON] ; 2) №3933508 від 23.10.2006 р. на підставі повідомлення б/н від 12.06.1986 Закарпатська контора Будбанку, власник [PERSON] ; 3) №3934325 від 23.10.2006 р. на підставі повідомлення б/н від 11.06.1987 р. Бороняв.колгоспу, власник [PERSON] ; 4) № 4116973 від 27.11.2006 на підставі повідомлення б/н від 17.06.1986 Хустська взуттєва фабрика, власник [PERSON] З долучених до матеріалів позову документів (роздруківок з сайту «YouControl») вбачається, що наразі всі особи в інтересах яких накладено обтяження не існують чи припинили свою діяльність.. Отже, на даний час юридичних осіб, за повідомленням яких була накладені заборони на відчуження нерухомого майна немає. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки, на даний час у позивача [PERSON] немає невиконаних майнових зобов`язань перед особами в інтересах яких накладено обтяження, які взагалі не існують та припинили свою діяльність, а тому, існування заборон на будинок, є безпідставними та такими, що порушують охоронювані законом майнові права позивача, а тому встановлені обтяження підлягають припиненню. Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачем, однак суттєво обмежує його право у розпорядженні таким, а відтак порушене право позивача на володіння та розпорядження своїм майном. Зважаючи на викладене, а також відсутність заперечень щодо задоволення позову від відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Outcome: approved