Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі ТОВ «Свеа Фінанс», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором №5102434 в розмірі 26460,00 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 11.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна», первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір №5102434 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 Кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна», зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (далі кредит) в сумі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1 % на день. ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Пейтек», що включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного Банку України. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 26.06.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу №01.02-14/25, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (реєстр боржників) до Договору факторингу №01.02-14/25 від 26.06.2025, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №5102434 складає: 26460,00 грн. Оскільки Додаток 1 (реєстр боржників) до Договору факторингу є досить об`ємним документом і містить дані щодо кількох тисяч позичальників, на підтвердження вищенаведеного надають копію Договору факторингу, копію першої і останньої сторінки Додатку 1 до договору факторингу (зазначаючи про наявність оригіналу відповідного Додатку 1 у Позивача) і копію витягу з Додатку 1, який містить дані стосовно саме заборгованості [PERSON] за договором №5102434. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №5102434 від 11.11.2024 року становить: заборгованість за сумою кредиту - 7000,00 грн., заборгованість по відсотках - 15960,00 грн., пеня, штраф - 3500,00 грн.. Загальна заборгованість 26460,00 грн., на підтвердження надають розрахунок заборгованості за договором. Посилаючись на норми ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», правові позиції Верховного Суду, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором №5102434 від 11.11.2024 року у розмірі 26460,00 грн. Також просили судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на Відповідача. Розгляд справи провести без участі представника Позивача. У разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого Відповідача провести заочний розгляд справи без участі представника Позивача та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2025 року справу за підсудністю передано до Рокитнівського районного суду Рівненської області. Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачу порядок подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Поштові відправлення, які надсилалися відповідачеві за зареєстрованою адресою проживання, повернулися до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про дату, час та місце розгляду справи відповідач була повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідач не подала. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши справу, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Встановлено, що 11.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №5102434 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно розділу І договору, предметом договору є кредит в розмірі 7 000,00 грн. строком на 360 днів зі стандартною та зниженою процентною ставкою 1,00% . Відповідно до розділу 2 договору, кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох (банківських) днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 11.11.2024 або 12.11.2024 Договір, додаток №1, додаток №2 до договору та Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем електронним підписом 43318 та 93442 (а.с.9-20, 22-23). ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується повідомленням надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК» (а.с.38). Згідно розрахунку заборгованість за договором №5102434 від 11.11.2024, станом на 26.06.2025, заборгованість [PERSON] становить 26460 грн., в тому числі 7000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 15960 грн. заборгованість по нарахованих відсотках та 3500 грн. штрафні санкції (а.с.34-37). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати належних йому відповідно до ст. 1048 процентів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статей 526,530,610, частини 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені в електронній формі, з використанням електронного підпису відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1.ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 26 червня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу №01.02-14/25, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до платіжної інструкції №10107 від 26.06.2025, ТОВ «Свеа Фінанс» перерахувано ТОВ «Лінеура Україна» суму коштів 2760763,87 грн, як оплату фінансування згідно Договору факторингу №01.02-14/25 (а.с.50). Відповідно до Додатку 1 ( витягу з Реєстру боржників) до Договору факторингу №01.02-14/25 від 26.06.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №5102434 складає: 26460,00 грн., з яких: 7000,00 грн.- сума основного боргу, 15960,00 грн. сума нарахованих процентів та 3500,00 грн. сума штрафних санкцій (а.с.53). Таким чином, позивач ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму заборгованості за договором №5102434 складає: 26460,00 грн., з яких: 7000,00 грн.- сума основного боргу, 15960,00 грн. сума нарахованих процентів та 3500,00 грн. сума штрафних санкцій. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Разом з тим, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено і станом на час розгляду даної справи він триває. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19. Так, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Слід зазначити, що нарахування штрафних санкцій у розмірі 3500,00 гривень, проведено в період дії в Україні воєнного стану. Відтак, з огляду на положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 3500,00 гривень, оскільки відповідач звільняється від сплати указаного виду відповідальності згідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 22960,00 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 7000,00 гривень та нарахованих процентів в сумі 15960,00 гривень. Оскільки позов задовольняється судом на 86,77 відсотки, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 2101,92 гривні.

Outcome: partial