Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Представник ТзОВ «ФК Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 10.01.2023 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №557041, згідно з умовами якого відповідач отримав 8800 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. 01.02.2024 ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "ФК"Кредит-Капітал" уклали договір відступлення прав вимоги № 01022024-1, згідно якого ТОВ "ФК"Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ "Селфі Кредит", включно і до [PERSON] за кредитним договором №557041 від 01.02.2024. Відповідач тривалий час своєчасно не вносив платежів на повернення кредиту, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 78486 грн, що складається із: заборгованості за сумою кредиту - 8800 грн., заборгованості за процентами - 69686 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.12.2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Не погоджуючись із позовними вимоги, представник відповідача [PERSON] 28 січня 2026 року надала суду відзив, в якому позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за весь строк кредитування, що в результаті склало суму заборгованості 69 686,00 грн. є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 8 800,00 гривень. Вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення на користь кредитора з позичальника заборгованості за тілом кредиту та розумної суми, яку просить зменшити до тіла кредиту. Також вказувала на те, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 8000 є завищеним. В судове засідання представник позивача не з`явився, просить провести розгляд справи без участі представника, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник Мотальова-Кравець В.Ю. в судове засідання не з`явилися, згідно поданого відзиву просять розглянути справу без участі відповідача та його представника, відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до [PERSON] в частині стягнення відсотків. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ст.ст.512, 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов 'язковим для виконання сторонами. Згідно з абз. 1 ч. 1 от. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового звернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також: три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. У статті 1073 ЦК України, визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 10.01.2023 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" №557041, шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Договір, паспорт споживчого кредиту та графік платежів до зазначеного договору підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача. Згідно з умовами договору відповідач отримав 8800 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та зобов`язався виконати інші обов`язки, що передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 1.5.1., 1.5.2 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2, 2% в день, знижена - 1, 54% в день. Відповідно до п.1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 1.8.1. за стандартною ставкою на весь строк користування кредитом 78496 грн; 1.8.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 76753,60 грн. Згідно п. 2.1 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки. Відповідно до п. 9.2. Кредитного договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 01.02.2024 ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "ФК"Кредит-Капітал" уклали договір відступлення прав вимоги № 01022024-1, згідно якого ТОВ "ФК"Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ "Селфі Кредит", включно і до [PERSON] за кредитним договором № №557041 від 10.01.2023. Сума заборгованості відповідача станом на 01.02.2024 згідно розрахунку заборгованості за вказаним договором становить 78486 грн., та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 8800 грн., заборгованості за процентами - 69686 грн. Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданим до суду розрахунком. Посилання відповідача на те, що нарахований позивачем розмір процентів є несправедливим та суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» суд вважає помилковим, оскільки при розгляді справи в суді відповідач не заявляв зустрічних вимог про визнання кредитного договору недійсним в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Також за правилами ч.1, п.1) ч.3 ст. 133, ч.2 ст. 137, п.1) ч.2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 гривень. Підстав для зменшення такої суми витрат, чи невідповідність її розміру критерію розумності, співмірністю із складністю справи та проведеним обсягом робіт, в ході судового розгляду встановлено не було. Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved