Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

В жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 2 800,00 грн та нараховані 3% річних від простроченої суми у розмірі 21,00 грн та моральну шкоду у розмірі 500,00 грн,судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 30 травня 2024 року у приватні повідомлення соціальної мережі «Telegram» на його адресу з облікового запису під найменуванням [INFO] надійшло повідомлення, яке містило пропозицію (оферту) щодо початку співпраці з компанією «SmartStudent», діяльність якої здійснюється відповідачем, у якості автора студентських робіт. 03 червня 2024 року він направив підтвердження прийняття зазначеної оферти та виразив намір продовжити співпрацю. 04 червня 2024 року відповідач надіслав повідомлення з вимогою надати особисті дані, а саме: прізвище, ім`я та по батькові, вік та номер телефону для зв`язку, підтвердити ознайомлення з правилами та орієнтовними цінами, а також вказати перелік спеціальностей, предметів та видів робіт, які він може виконувати. До зазначеного повідомлення були додані два файли під назвами «СПИСОК-ПРЕДМЕТ1В (6)» та «ЦІНИ+УМОВИ (7)». Після надання ним відповідей на поставлені питання 05 червня 2024 року Відповідачем було надіслано повідомлення наступного змісту: «Приємно, будемо знайомі. Канал для приєднання [INFO]. Чекаємо на Ваші оцінки. Щодо оплати: виплата проводиться щовівторка після перевірки роботи замовником шляхом перерахування коштів на зазначений Вами банківський рахунок. Перевірка на плагіат здійснюється через сайт plag.ua ([INFO]), де необхідно пройти реєстрацію. При здачі робіт зазвичай надсилаються три файли: прев`ю роботи (приблизно половина обсягу), повна робота та звіт про унікальність, згенерований програмою plag.ua, при цьому перевірка здійснюється без урахування плану та списку літератури, виключно за текстом роботи». 18 червня 2025 року Відповідачем здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 9470 грн на його банківський рахунок, як оплату за виконані роботи. Разом з тим, оплата була проведена не в повному обсязі, оскільки залишилася несплаченою заборгованість за наступними замовленнями; № 2505243 у сумі 900 грн, № 2505245 у сумі 900 грн, № 2505238 у сумі 500 грн та № 2505239 у сумі 500 грн. Загальний розмір невиплаченої заборгованості становить 2800 грн. Цього ж дня, Відповідач повідомив, що зазначені роботи перебувають на перевірці, не конкретизуючи строків здійснення їх оплати. З метою з`ясування дати погашення заборгованості ним 02, 04, 05, 10 та 14 серпня 2025 року було надіслано відповідні повідомлення, однак Відповідач не надав відповіді, і станом на 03 жовтня 2025 року жодної реакції з його боку отримано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із даної норми, Відповідач зобов`язаний разом із поверненням відповідного боргу сплатити 3% річних від 2800 грн, що за З місяці (термін прострочення виплати на момент подання позову), становить 21 грн. Так, внаслідок порушення його прав у нього виникли значні психологічні страждання. Він є студентом, ніде не працевлаштованим, і його єдиним джерелом доходу є соціальна стипендія у розмірі 1 200 грн щомісяця. Його батьки не мають можливості фінансово підтримувати сина, що призводить до скрутного матеріального становища та пов`язаного з цим постійного стресу. Через невиплату відповідачем належної заборгованості та ігнорування періодичних нагадувань у нього виникла втома, пов`язана із психологічним дискомфортом, неможливістю до здорового відпочинку та загальним погіршенням фізичного стану. Крім того, порушення прав спричинило у нього прояви емоційної та когнітивної дезадаптації; виникла негнучкість мислення, некритичність оцінки ситуацій, зменшення широти погляду на обставини, знизилась концентрація уваги та погіршилась пам`ять. Він зазнав моральних страждань, які проявляються у тривалих епізодах депресії, високій тривожності, нездатності відчувати позитивні емоції та відчуття постійного песимізму. Він постійно відчуває відчуття невдачі та «нещасливого» життя, знизилась самооцінка, виникли негативні переживання, а позитивні емоції практично зникли. Усе це безпосередньо пов`язано з ігноруванням Відповідачем своїх фінансових обов`язків та створює значне психологічне навантаження, яке він не може подолати самостійно через обмежені матеріальні можливості. Виходячи із зазначеного, він оцінює розмір завданої моральної шкоди у грошовому еквіваленті в сумі 500 грн. 04.10.2025 року на поштове відділення за зареєстрованим місцем проживання Відповідача поштовим відправленням було надіслано лист-претензію, у якому позивач виклав обставини справи та свої вимоги щодо виконання цивільно-правових зобов`язань. Накладна та опис поштового вкладення додається. У листі-претензії він просив Відповідача здійснити виплату заборгованості у розмірі 2 800 гривень за договором, а також нараховані 3% річних від простроченої суми, що за 3 місяці становить 21 грн. Крім того, він вимагав відшкодувати моральну шкоду у розмірі 500 гривень, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань, а також пов`язаних із цим фізичних та психологічних страждань. Він чітко визначив спосіб виконання вимог: перерахувати зазначені кошти на його банківський рахунок за номером банківської карти [NUMBER] (отримувач - Позивач) у строк один день з моменту ознайомлення з листом-претензією, але не пізніше трьох днів з моменту його фактичного отримання. Однак, незважаючи на вжиті досудові заходи та належне повідомлення, відповідач свої зобов`язання не виконав, що підтверджує наявність спору та обґрунтовує звернення до суду для захисту своїх прав та інтересів. 27 жовтня 2026 року відповідач через систему « Електронний суд» надала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що дійсно між нею та позивачем було укладеного договір в усній формі, шляхом згоди на надання відповідних послуг, відповідно до якого, одна сторона є замовником послуги та викладає певні умови для її виконання, а інша сторона як виконавець має надати виконану послугу відповідно до умов замовника. Оскільки, відповідно до Умов, які встановлені замовником та були надіслані у месенджері «Telegram» і виконавець шляхом надання згоди на виконання робіт з ними погодився, надіславши відповідь на повідомлення, вважає, що останній їх порушив, оскільки роботи були неналежної якості, крім того вказані виконані із порушенням Вимог академічної доброчесності, про що було повідомлено останнього. Крім того, слід зауважити, замовником було зазначено щодо наявності недоліків виконаних робіт та надано можливість, а також строк для їх усунення, відповідно до визначений Умов. Разом з цим, виконавцем відповідні недоліки робіт усунуті не були, у зв`язку із чим, відповідний продукт інтелектуальної діяльності останнього заявником не було прийнято, про що також повідомлено позивача. Щодо доказів, які надані позивачем, вважає за доцільне зазначити наступне. Вважає, що надані позивачем роздруківки скриншотів листування у месенджері «Telegram», не можуть бути використані як докази у справі, оскільки не відповідають вимогам Закону від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг», а зміст таких документів не захищений від внесення правок та викривлення. Вказані докази не можуть бути взятими до уваги, оскільки надано копії електронних доказів, крім того жодним чином не засвідчені і не можливо встановити їх першоджерело. Таким чином, відповідні докази є відредагованими знімками та суду не відоме першоджерело доказів, неможливо встановити достовірність відповідних доказів та витребувати оригінали таких доказів. Стосовно стягнення моральної шкоди, то позивачем не надано обґрунтування наявності в останнього душевних страждань, а також, посилання останнього на відсутність доходу та матеріальної підтримки із сторони батьків не можуть бути покладені в вину відповідача, адже не є результатом дій останньої, а є соціально - побутовою реалією життя позивача. Також, слід зазначити, що посилання позивача на завдання останньому моральної шкоди ігнорування відповідачем виконання на його думку, фінансових зобов`язань перед останнім не є справедливим щодо відповідача, адже відповідний дискусійній ситуації щодо оплати замовлення передувало неякісне виконання роботи позивачем, ігнорування останнім прохань відповідача усунути недоліки виконаних робіт відповідно до відомих позивачу Умов, що завдало моральних страждань відповідачу. А також, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не підтверджені доказами, а тому не підлягають задоволенню. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. У відповіді на відзив позивач вказує, що повернення коштів замовникам здійснювалось виключно за ініціативою відповідача, без погодження з позивачем та незалежно від фактичного виконання робіт, у зв`язку із чим позивач не має жодного відношення до зазначеного повернення. Надавана відповідачем квитанція засвідчує лише факт перерахування коштів невідомому отримувачу та не підтверджує повернення коштів саме за роботи, виконанні ним. Виходячи із цього, відповідачем не доведено факт повернення за виконані ним роботи. До того ж, відповідачем надано квитанцію про повернення коштів невідомій особі на суму 300,00 грн, тоді як загальна сума заборгованості відповідача перед ним становить 2 800,00 грн. З цього випливає, що навіть якщо відповідач посилається на те, що нібито був змушений повернути кошти замовникам за неналежно виконані роботи, вона не надала жодних належних доказів, що підтверджують такі вислови. Відповідно, кошти, що підлягають виплаті позивачеві за виконані роботи, залишаються у фактичному володінні відповідача. Скриншоти відгуків клієнтів, надані відповідачем як доказ неналежного виконання робіт, не можуть розглядатися як належні, достатні та достовірні докази в розумінні статей 77,79,80 ЦПК України. З наданих матеріалів абсолютно невідомо, чи стосуються ці відгуки робіт, виконаних позивачем, оскільки відповідач не надав жодних підтверджень, що саме він виконував роботи, які стали предметом цих відгуків. Крім того, скриншоти є обрізаними та фрагментарними, не містять інформації про обсяг робіт, строки їх виконання, первинні вимоги замовника або будь - які методичні умови, за якими роботи виконувалися. Через суд не має можливості встановити, чи дійсно він виконував роботи, щодо яких висловлено претензії. Виходячи із цього, з наданих доказів не можна зробити жодного обґрунтованого висновку про неналежне виконання ним своїх зобов`язань. Скриншоти клієнтських відгуків не доводять і не можуть доводити факт порушення позивачем умов замовлення, а їх використання , як доказів є формальним і не обґрунтованим. Наголошує на тому, що надані відповідачем скриншоти не містять жодних доказів, що роботи виконувалися саме ним та не свідчать про їх неналежну якість. Відповідач у складі відзиву додав знімок екрану внутрішнього файлу під назвою «Штрафи», у якому за його твердженням, містяться положення про застосування санкцій у разі порушення правил з боку авторів. Однак така позиція є юридично та фактично необґрунтованою. Позивач зазначає, що на момент початку співпраці з відповідачем йому не було надіслано жодного повідомлення чи документа під назвою «Штрафи». Більш того, надані відповідачем скриншоти не доводять факту, що файл «Штрафи» мав очевидний характер для усіх виконавців. Ураховуючи, що канал постійно поповнюється новими замовленнями (в середньому 10-15 на день), можливість своєчасного ознайомлення з подібним документом без прямого повідомлення є фактично неможливою. Окрім цього, з наданих самим відповідачем матеріалів убачається, що зазначений файл було оприлюднено у внутрішньому каналі із замовленням 21 травня 2024 року, тоді як позивач отримав доступ до цього каналу 05 червня 2024 року. Ці факти підтверджують, що він фізично не міг бути ознайомлений із відповідним документом. Виходячи з наведеного, посилання відповідача на файл « Штрафи», як на підставу для застосування будь - яких санкцій до позивача є безпідставним та свідчить про недбалість з боку відповідача щодо належного інформування авторів про умови співпраці. Зазначений документ не може розглядатися як складова матеріально - правових відносин між сторонами. Посилання відповідача на те, що надані позивачем роздруківки скриншотів листування у месенджері «Telegram» не можуть розглядатися як належні докази, є явно безпідставними та такими, що не відповідають процесуальним нормам та практиці касаційної інстанції. Відповідач, яка не надала альтернативних доказів, намагається поставити під сумнів очевидну фактичну інформацію, що міститься у скріншотах. Такі твердження мають виключно оціночний характер і не підкріплені жодними технічними чи іншими аргументами. Відповідач не надала жодного підтвердження, які б свідчили про недостовірність, зміну або підроблення поданих матеріалів, зокрема скриншоти даних фрагментів зі своєї сторони. Позиція відповідача є суто декларативною, не підкріпленою доказовою базою, що суперечить принципу змагальності та вимогам процесуальної добросовісності. Крім того, у відповідь на доводи відповідача щодо нібито необґрунтованості вимог про відшкодування моральної шкоди, зазначає, що у період з липня по серпень 2025 року він не мав жодних джерел доходу, що підтверджується відповідним документом. Лише з вересня 20254 року йому була призначена соціальна стипендія у розмірі 1 180,00 грн, що додатково свідчить про реальність і значимість завданих моральних страждань, а також про безпідставність тверджень відповідача щодо надуманості заявленої суми моральної шкоди. Вважає, що заперечення відповідача є формальними та не спростовують доведених у позовній заяві обставин, які підтверджують наявність моральної шкоди та підстави для її відшкодування. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказує, що нею перед початком надання роботи, було відправлено повідомлення у месенджері «Telegram» з пропозицією надати свої дані та надіслано два файли під назвами «СПИСОК-ПРЕДМЕТ1В (6)» та «ЦІНИ+УМОВИ (7)». Відповідно до останнього файлу «ЦІНИ+УМОВИ (7)» передбачена якість виконаних робіт. Однак позивач, крім того, що виконав роботу неякісно, на прохання відповідача внести правки та переробити роботу, оскільки вона не відповідає тим умовам, які були поставлені перед початком, відмовився виконувати останнє та зазначив, що його не цікавить якісне чи неякісне виконання робіт, оскільки він витратив свій час на їх виконання, що однозначно порушує встановлені перед замовленням вимоги та однозначно є порушенням домовленостей між сторонами. Крім того, позивач зазначає, що повернення коштів замовникам здійснювалося виключно за ініціативою відповідача, без погодження з позивачем та незалежно від фактичного виконання робіт, у зв`язку із чим позивач не має жодного відношення до зазначеного повернення. Однак, у противагу цього, вважає за необхідне зазначити, що повернення коштів замовникам робіт, відбулося з вини позивача, оскільки останній не виконав роботу відповідно до наданих умов, які були йому надіслані і останній мав з ними ознайомитись. Щодо надання знімків екрану відповідачем, що стосуються повернення коштів замовникам робіт, як вказує позивач «невідомій особі», вважає за доцільне зазначити, що відповідач не вправі надавати та розголошувати дані інших осіб,оскільки вказана інформація містить у собі персональні дані та є конфіденційною. Позивач вказує, що обґрунтував свої позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди належним чином, вказавши, що ситуація невиконання відповідачем фінансових зобов`язань безпосередньо вплинула на його емоційний стан, викликала відчуття приниження та втрати довіри до ділових відносин. Також, позивач зазначає, що у період з липня по серпень 2025 року він не мав жодних джерел доходу та на підтвердження вказаного надав довіку про доходи за січень 2024 року - вересень 2025 року. Однак вказане зовсім не стосується відповідача, оскільки матеріальний стан позивача в цілому не залежить від відповідача та вказане не є справедливим щодо останнього, адже дії позивача щодо неякісного виконання робіт, не здійснення жодних виправлень у роботах, про які прохав відповідач призвели до того, що оплата за неякісне виконання робіт не була здійснена. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30 травня 2024 року у приватні повідомлення соціальної мережі «Telegram» на адресу [PERSON] з облікового запису під найменуванням [INFO] надійшло повідомлення, яке містило пропозицію (оферту) щодо початку співпраці з компанією «SmartStudent», діяльність якої здійснюється [PERSON] , у якості автора студентських робіт. 03 червня 2024 року [PERSON] направив підтвердження прийняття зазначеної оферти та виразив намір продовжити співпрацю. 04 червня 2024 року [PERSON] надіслала повідомлення з вимогою надати особисті дані, а саме: прізвище, ім`я та по батькові, вік та номер телефону для зв`язку, підтвердити ознайомлення з правилами та орієнтовними цінами, а також вказати перелік спеціальностей, предметів та видів робіт, які він може виконувати. До зазначеного повідомлення були додані два файли під назвами «СПИСОК-ПРЕДМЕТ1В (6)» та «ЦІНИ+УМОВИ (7)». Після надання [PERSON] відповідей на поставлені питання 05 червня 2024 року [PERSON] було надіслано повідомлення наступного змісту: «Приємно, будемо знайомі. Канал для приєднання [INFO]. Чекаємо на Ваші оцінки. Щодо оплати: виплата проводиться щовівторка після перевірки роботи замовником шляхом перерахування коштів на зазначений Вами банківський рахунок. Перевірка на плагіат здійснюється через сайт plag.ua ([INFO]), де необхідно пройти реєстрацію. При здачі робіт зазвичай надсилаються три файли: прев`ю роботи (приблизно половина обсягу), повна робота та звіт про унікальність, згенерований програмою plag.ua, при цьому перевірка здійснюється без урахування плану та списку літератури, виключно за текстом роботи». 18 червня 2025 року [PERSON] здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 9470 грн на банківський рахунок [PERSON] , як оплату за виконані роботи. Вказані обставини не заперечувалися сторонами у судовому засіданні. У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами першою та другою статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої та другої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору. Беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами Договору про надання послуг, враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини послуг та регулюються загальними нормами права про послуги ст.901 - 907 ЦК України. Згідно зі ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України). Згідно із ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що саме було зроблено позивачем (які роботи, в якій кількості, якої якості), також доказів вартості послуги з виконання студентських робіт, строки та порядок здійснення такої оплати. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи відповідача. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю вимог. Оскільки моральна шкода є похідною від факту порушення зобов`язання, відсутність самого порушення (неправомірності дій) означає відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача. В матеріалах справи відсутні докази понесення стороною відповідача судових витрат, у зв`язку із чим відсутні підстави для вирішення питання про їх розподіл.

Outcome: dismissed