Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на час її навчання в розмірі частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для повнолітньої дитини, що навчаєтьсящомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення донькою 23 років. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та просить їх задовольнити. В останнє судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник надала заяву, в якій просить суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову позивача та її представника та просить відмовити в їх задоволенні. В останнє судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем 20 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис №131 (а.с.11). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.13). 25 квітня 2009 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №60 (а.с.12). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2023/007238159 від 11.09.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.14). На даний час [PERSON] тимчасово проживає в Країні Польща та навчається в Гуманітарно-економічній академії в Лодзі за напрямком танці на денній формі навчання, дата закінчення навчання 30.09.2027 рік, що підтверджується довідкою від 30.01.2026 року. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аліментні зобов`язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб стягнення аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). Враховуючи правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі №6-1296цс15, при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми глави 16 СК України не встановлюють обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки на час навчання повнолітньої доньки сторін [PERSON] , суд враховує мотиви звернення представника позивача з даним позовом, а також те, що донька сторін ніяких самостійних джерел доходу не має, матеріальної допомоги, яка надається позивачкою, не достатньо для забезпечення життєдіяльності та повноцінного навчального процесу; відповідач є працездатною особою, перебуває на військовій службі і в змозі надалі надавати позивачу матеріальну допомогу на час навчання їхньої доньки, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Суд дає критичну оцінку доводам представника відповідача, висловлені ним в судовому засіданні, оскільки вони є голослівними, безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються письмовими поясненнями представника позивача, матеріалами справи в їх сукупності. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення суду до негайного виконання. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved