Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності та встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входять житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельна ділянка. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняла та маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, оскільки таке на праві приватної власності не зареєстроване, в документах на майно є розбіжності в прізвищі власника. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника, вимоги позову визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.01.2025, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] у с. Майдан-Гологірський Золочівського району Львівської області. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17 лютого 1979 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 17.02.1979, після чого [PERSON] змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно копії заповіту, складеного у с. Підлипці Золочівського району Львівської області 15.10.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 65, [PERSON] , [INFO] , заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] . Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 013111, [PERSON] на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 16 лютого 2004 року № 50 є власником земельної ділянки площею 2,0144 га, яка складається із двох земельних ділянок: площею 1,5598 га, кадастровий номер: 4621882600:24:000:0323, та площею 0,4546 га, кадастровий номер: 4621882600:24:000:0229, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області. Встановлено, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,0144 га, через розбіжності у правовстановлюючих документах власника майна. Встановлено, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючих документів на майно. Як вбачається з Довідки № 660 від 20.06.2025, виданої КП ЛОР "Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 на правах власності не зареєстрований. Однак судом встановлено, що вказаний житловий будинок існує як об`єкт нерухомого майна, має визначені технічні характеристики, що підтверджується технічним паспортом та матеріалами технічної інвентаризації, долученими до матеріалів справи. Враховуючи п. 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна (прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва, закінчені будівництвом до 05.08.1992 року) є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації (Лист Міністерства юстиції від 23.02.2016 року №8.4-35//18/1 «Щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, збудованих до 05 серпня 1992 року»). 26.05.2025 КП Львівської обласної ради «Золочівське МБТІ» було виготовлено технічний паспорт на будинок за адресою: [ADDRESS] . Паспорт виготовлено станом на 26.05.2025. Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки № 04-0265-13, головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно Листа міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19- 32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що на момент відкриття спадщини після [PERSON] на користь позивача зазначене нерухоме майно входить до складу спадщини. Позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку як спадкоємець за заповітом. Відповідно до п. 6 ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом вбачається, що дійсно існують розбіжності у державному акті, який підтверджує право власності спадкодавиці з іншими правовстановлюючими документами, зокрема, прізвище спадкодавиці в державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено як " [PERSON] ", однак в інших документах її прізвище вказано " [PERSON] ". При цьому, інші дані, зокрема, по батькові, ім`я, дати, місця народження та ін. повністю співпадають. Відтак, встановлені судом обставини, що підтверджені належними та допустимими доказами, оцінені судом в їх сукупності, дають підстави дійти висновку про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 013111, який був виданий [PERSON] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Майдан-Гологірський Золочівського району Львівської області. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно зі ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи,визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідач позов визнав до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої [PERSON] , спадщину прийняла, наявність заповіту, складеного в користь позивача, та наявність інформації про відсутність інших спадкоємців, відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Також судом встановлено, що позивач не сплатила судовий збір у повному обсязі. Оскільки у позовній заяві позивач просила судові витрати залишити за нею, суд приходить до висновку стягнути із позивача різницю несплаченого судового збору.

Outcome: approved