Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вимоги позову обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці було відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, відповідач [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька [PERSON] проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, повному догляді та потребує матеріального забезпечення від батька, який в добровільному порядку коштів на її утримання не надає, що стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Процесуальні дії суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О.. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2025 року відкрито провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Судом було вжито належних заходів для повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано копію позову з додатками. Ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками вручені відповідачу 26.01.2026 року (поштове повідомлення про отримання міститься в матеріалах справи). Однак, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за адресою зареєстрованого місця проживання, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Фактичні обставини справи: Судом достовірно встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09.10.2017 року розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] було відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В свою чергу [PERSON] змінив своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується наявною в справі копією свідоцтва про зміну імені, серії [NUMBER] від 26.08.2026 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва народження серії [NUMBER] від 01 квітня 2016 року, яка містяться в матеріалах справи. З витягів з територіальної громади станом на 31.10.2025 року вбачається що донька проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Згідно посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] , 2015 року є дитиною з інвалідністю, законним представником якої зазначено позивача. З медичного висновку № 4393 від 16.06.2025 року вбачається, що [PERSON] має захворювання: ДЦП, спастична диплегія І рівень, дизартрія, дисграфія та потребує реабілітації, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда №614 від 16.06.2025 року. Нормативно-правове обґрунтування. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог ст. 181 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. Відповідно до положень ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №759/10277/18, провадження №61-22317св19. Згідно ч. 1ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінка суду. Приймаючи до уваги те, що донька проживає разом з позивачем, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини не надає, суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, інтереси дитини, її стан здоров`я, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі, заявленому позивачем, оскільки саме такий розмір, з урахуванням всіх обставин справи, є достатнім та відповідає інтересам дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 03.11.2025 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При цьому, у зв`язку звільненням позивача від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та у зв`язку із задоволенням позову, в силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок як за одну позовну вимогу немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved