Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач 30.05.2025 звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу у розмірі 72500,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , 04.05.2023 року, приблизно о 08 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz GL350», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві, по Харківському шосе, 46, перед виїздом автомобіля, не перевірила та не забезпечила технічно справний стан автомобіля, що призвело до відокремлення та падіння заднього лівого колеса, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 72500,00 грн. Відповідача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 15.10.2025 справу передано за підсудністю до Звенигородського районного суду Черкаської області. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.12.2025 справу передано за підсудністю до Лисянського районного суду Черкаської області. Справа 29.01.2026 надійшла до Лисянського районного суду Черкаської області та 29.01.2026 була передана судді Бесараб Н.В. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 30.01.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через систему «Електронний суд». В прохальній частині позовної заяви позивач заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог позивача про стягнення з неї матеріальної шкоди в порядку регресу. Вважала вимоги страхової компанії безпідставними. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 30.06.2022 між приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Євроінс Україна» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Поліса ЕР №209788669, строк дії якого з 01.07.2022 до 30.06.2023, яким забезпечено транспортний засіб «Mercedes-Benz GL350», д.н.з. [NUMBER] . Згідно умов Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну становить 130000,00 грн, розмір франшизи 2500,00 грн (а.с.5). 04.05.2023 року, приблизно о 08 год. 30 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz GL350», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві, по Харківському шосе, 46, порушивши вимоги п.2.3 «а» Правил дорожнього руху України, перед виїздом автомобіля, не перевірила, та не забезпечила технічно справний стан автомобіля, що призвело до відокремлення та падіння заднього лівого колеса, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення та накладено на неї стягнення у розмірі 850,00 грн, про що свідчить постанова Дніпровського районного суду м.Києва від 21 червня 2023 року у справі №755/6659/23 (а.с.6). Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 04.05.2023 року, уповноважена особа власника пошкодженого транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , діючи на підставі довіреності, звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7-8). На підставі розрахунку страхового відшкодування від 31.05.2023, страхового акту №96424/1/2023 від 31.05.2023, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатило потерпілому пошкодженого транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 72500,00 грн (а.с.16). Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз.1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «г» підпункту 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону (тут і надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Згідно із п.2.3 «а» Правил дорожнього руху, водій перед виїздом зобов`язаний перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Відповідно до п. 22.2 Правил дорожнього руху, водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху. Отже, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача та була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. 31.05.2023 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило розрахунок відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та виплату страхового відшкодування в розмірі 72500,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №9154 від 31.05.2023. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача виплаченої суми страхового відшкодування страховою компанією як з винної особи, що відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Відповідно до положень статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову у даній справі, сплачений позивачем судовий збір при звернені до суду з позовом у сумі 2422,40 гривень (платіжна інструкція №10891 від 20.05.2025), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved