Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Гроші 247» (далі ТОВ «Гроші 247») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 14 січня 2025 року між ними та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 7330 від 14 січня 2025 року в електронній формі. За умовами п. 2.1. укладеного між позивачем та відповідачем договору, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а споживач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Пунктом 2.5. договору встановлено, що позика надається строком на 27 днів. Відповідно до п. 2.2. кредит надається споживачу виключно за допомогою Веб-сайту Кредитодавця (https://groshi247.com/) за умови ідентифікації споживача одноразовим ідентифікатором, шляхом безготівкового перерахунку на номер особистого електронного платіжного засобу споживача № 4323347365591095. Позивачем в порядку встановленому п. 2.2. договору на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 3000 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ «ПРОФІТГІД», платіжна інструкція № 3137641503, яке надає ТОВ «ГРОШІ 247» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Зазначають, що ними належним чином виконані умови договору про споживчий кредит, проте відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Згідно з п. 2.5.1. протягом строку дії кредиту, встановленого пунктом 2.3. договору, розмір основних процентів складає: - 1 % від суми кредиту, але не менше ніж гривень копійок за перший день користування кредитом; - 1 % від суми кредиту, щоденно, за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня в межах строку кредиту, зазначеного в пункті 2.3 цього договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення споживачем коштів на погашення кредиту та належних на дату погашення платежів. Відповідач свої зобов`язання за договором по поверненню кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 11 грудня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 17500 грн., з яких: 6000 грн. основний борг, 11500 грн. відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи викладене, просили стягнути на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 17500 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, вказував про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка до суду не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила. Про розгляд справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток за місцем її реєстрації, які повернулись до суду із відміткою про відсутність адресата, що свідчить про повідомлення її належним чином про дату, час та місце розгляду справи, Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та кожний доказ окремо, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 14 січня 2025 року ТОВ «Гроші 247» та [PERSON] уклали в електронній формі договір про споживчий кредит №7330, який підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором f4856Fe80. Згідно з п. 2.1. цього договору позикодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а споживач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідно до п. 2.5 договору позика надається строком на 27 днів. Кредит наданий споживачу виключно за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://groshi247.com/) за умови ідентифікації споживача одноразовим ідентифікатором з (дата укладення), шляхом безготівкового перерахунку на номер особистого електронного платіжного засобу споживача 4323347365591095 ( п. 2.2. договору). Згідно з п.4.3. договору заборгованість за договором, що включає в себе суму кредиту, нараховані основні проценти, плата за порушення грошового зобов`язання у разі несвоєчасного повернення заборгованості (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України) споживачем, підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця у строк, встановлений договором. Пунктом 8.1. договору передбачено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту, що затверджені Товариством з обмеженою відповідальністю «Гроші 247» (далі - Правила), які регламентують порядок надання грошових коштів у позику споживачам. Відповідно до п.8.2. договору, уклавши цей договір споживач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись внутрішніх Правил Товариства, у тому числі, правил надання позики, текст яких розміщено на сайті кредитодавця: https://groshi247.com/. У таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної фіксованої процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком до договору про споживчий кредит, вказано: дату платежу 11 лютого 2025 року; платіж за тілом кредиту - 6000 грн; платіж за відсотками - 1680 грн. Як слідує з інформації ТОВ «ПрофітГід», наданої ТОВ «Гроші 247» в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-765 від 02.10.2023 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника платника ТОВ «Гроші 247» №3137641503, ТОВ «Профітгід» 14.01.2025 о 16:30 перерахувало 6000,00 грн на платіжну картку [NUMBER] (емітент платіжної картки отримувача A-BANK), номер транзакції 43686-50176-65984, призначення переказу: «надання кредиту відповідно до договору №7330, без ПДВ». Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за договором про споживчий кредит № 7330 від 14 січня 2025 року, заборгованість відповідача становить у розмірі 17500 грн., яка складається з наступного: 6000 грн. основний борг, 11500 грн. відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем було надано докази того, що відповідачка [PERSON] уклала кредитний договір та отримала суму кредиту. Також було надано детальний розрахунок заборгованості відповідачки, з якого вбачається, що остання неналежним чином не виконує взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту та відсотків за користування кредитом. Доказів на користь того, що відповідачкою було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. Договір кредиту у встановленому законом порядку не оспорювався та не визнавався недійсним. Відтак, суд дійшов висновку про доведеність факту односторонньої відмови [PERSON] від виконання договірного зобов`язання, зокрема повернення суми тіла кредиту в розмірі 6000,00 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку. ТОВ «Гроші 247» в позовній заяві наведено розрахунок заборгованості за договором про споживчий кредит №7330, за яким позивач просить стягнути проценти в розмірі 11500,00 грн. Відповідно до п. 2.5. договору про споживчий кредит №7330, строк кредиту складає 27 днів, який починається з 14.01.2025 та має бути повернутий до 10.02.2025. Згідно з п.2.7. договору протягом строку дії кредитного договору, встановленого п. 2.3 договору, розмір основних відсотків складає: 1,0 % від суми кредиту, але не менше гривень копійок за перший день користування кредитом; 1,0 % від суми кредиту щоденно за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня в межах строку кредиту, зазначеного в п. 2.3 цього договору. При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення споживачем коштів на погашення кредиту та належних на дату погашення платежів. Пунктом 2.5.2. договору передбачено, що у разі, якщо споживач не повернув кредит у строк, встановлений п. 2.3 договору, нарахування процентів, встановлених п. 2.5 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування кредитом до дня повного погашення заборгованості, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами в розумінні частини 2 статті 265 ЦК України (порушення грошового зобов`язання). При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення споживачем коштів на погашення кредиту та належних на дату погашення платежів. Отже, ТОВ «Гроші 247» та відповідачка погодили відповідальність позичальника в якості процентів за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи, що договір про споживчий кредит №7330 від 14.01.2025 укладений на визначений термін, за яким [PERSON] повинна сплатити проценти, що є платою за користування кредитом, з відповідачки підлягають стягненню проценти за користування кредитом відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, які нараховані згідно з п.2.5.1. договору в межах строку, визначеного п.2.5. договору, з 14.01.2025 до 10.02.2025 та становлять 1680 грн., що відображено в Таблиці обчислення вартості загальної вартості кредиту для споживав та реальної річної процентної ставки. Щодо іншої частини процентів, нарахованих позивачем за кредитним договором, то такі проценти нараховані відповідно до п.2.5.2. договору за порушення відповідачем грошового зобов`язання, тобто як плата за неправомірне користування грошовими коштами відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Оскільки [PERSON] уклала договір про споживчий кредит №7330 14.01.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, нараховані позивачем проценти в розмірі 9820 грн. на підставі статті 625 ЦК України не підлягає стягненню з відповідачки. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, а тому суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гроші 247» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню на суму 7680 грн (6000 грн. основний борг, 1680 грн. відсотки). У задоволенні іншої частини вимог слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №786 від 17.12.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 43,89% вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1063,19 грн. (2422,40 х 0,43,89). На підставі викладеного,

Outcome: partial