Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви 07.07.2021р. між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №97852934000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 30 000 грн. строком до 20.07.2023р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. 25.01.2023р. між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» було укладено договір факторингу №237, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» відступив, а позивач набув право вимоги за кредитним договором №97852934000 від 07.07.2021р. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, чим порушив умови договору, тому розмір заборгованості [PERSON] за кредитним зобов`язанням становить 21 186,39 грн., з яких: 14 385,01 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6 801,38 грн. заборгованість за відсотками по кредиту. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Верра Фінанс» заборгованість за договором у розмірі 21 186,39 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. Заяви учасників процесу по суті справи. Відповідач правом надання відзиву відповідно до ст. 178 ЦПК України не скористався. Рух справи. 12.08.2025р. ТОВ «Верра Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 1-5). Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 09.09.2025р. відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено у спрощеному провадженні без виклику сторін (а.с. 73). Враховуючи категорію спору (малозначна справа), справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін для розгляду малозначних справ відповідно до положень ст. 274 ЦПК України. Відповідач [PERSON] двічі повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання поштової кореспонденції на підтверджену адресу місця його реєстрації, конверти, якими направлялась поштова кореспонденція повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 07.07.2021р. між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №97852934000, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 30 000 грн., строком до 20.07.2023р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. Процентна ставка 0,000001 % річних (п. 2.2.3.) (а.с. 10-15). Відповідно до п. 1.1 договору банк на підставі наданих відповідачем відповідно до вимог законодавства України документів, відкриває Відповідачу та обслуговує на умовах Тарифного плану «Картка з лімітом «Шоппінг картка 55 grace», розміщені на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку. П. 2.1.4 договору передбачені умови обслуговування кредиту, так процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки становить 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями становить 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, протягом пільгового періоду становить 0%; пільговий період для погашення заборгованості встановлений 56 днів. Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 25-го числа щомісячно мінімальної суми поповнення карткового рахунку - п. 2.5 Договору. 25.01.2023р. між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» було укладено договір факторингу №237, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» відступив, а ТОВ «Верра Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором №97852934000 від 07.07.2021р. (а.с. 61-63), що також підтверджується копією платіжної інструкції №67 від 25.01.2023р. щодо оплати за відступлення права вимоги (а.с. 65) та копією витягу з Реєстру боржників до вказаного договору (а.с. 66). Листом №88 від 10.02.2025р. [PERSON] повідомлявся про відступлення права вимоги за кредитним договором та про сплату заборгованості за кредитним договором №97852934000 від 07.07.2021р. (а.с. 31). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, за кредитним договором №97852934000 від 07.07.2021р, станом на 04.08.2025р., утворилась заборгованість у загальному розмірі 21 186,39 грн., з яких: 14 385,01 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6 801,38 грн. заборгованість за відсотками по кредиту (а.с. 33). 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. АТ «УкрСиббанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач підтвердив своє право вимоги за договором №97852934000 від 07.07.2021р. відповідно до договору факторингу №237 від 25.01.2023р. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти за кредитним договором №97852934000 від 07.07.2021р. в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у даному випадку непогашеної заборгованості. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №97852934000 від 07.07.2021р. у розмірі 21 186,39 грн., з яких: 14 385,01 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6 801,38 грн. заборгованість за відсотками по кредиту. Розподіл судових витрат. Щодо судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. (а.с. 7). На підставі наведеного та

Outcome: approved