Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У вересні 2025 року КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просять стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 212 118,57 грн., а саме: заборгованість за спожиті до 01.05.2018 з централізованого постачання гарячої води у розмірі 312,65 грн., інфляційна складова боргу 53,47 грн., три відсотки річних 14,09 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 18 167,30 грн., інфляційна складова боргу 3 530,60 грн., три відсотки річних 921,64 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 50 523,48 грн., інфляційна складова боргу 8 733,52 грн., три відсотки річних 2 296,45 грн., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 35 977,47 грн., інфляційна складова боргу 4 928,26 грн., три відсотки річних 1 299,11 грн., пеня 1 580,59 грн., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 67 552,20 грн., інфляційна складова боргу 8 775,77 грн., три відсотки річних 2 282,43 грн., пеня 2 776,97 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 1 517,13 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 807,40 грн., заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 68,04 грн. Окрім того, просили стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 3 181,78 грн. Позивач вказує, що квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у зазначеній квартирі, а отже є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Позивач вказує, що порушуючи умови договору та норми законодавства, відповідач своєчасно не вносила плату за надану теплову енергію, в результаті у останньої утворилась заборгованість, яку і просить стягнути позивач. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач 1 подала відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує повністю та просить застосувати строки позовної давності, вказуючи на те, що позивачем пропущені такі строки. Відповідач 2 в судовому засіданні проти позову заперечував повністю. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а статтею 257 цього Кодексу встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З 12.03.2020 до 01.07.2023 строки позовної давності продовжувалися на строк дії карантину, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, доповнений Законом № 540-IX від 30.03.2020); 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року. 04 вересня 2025 року набрав чинності Закон України від 14 травня 2025 року № 4434-IX "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності". Цим Законом виключено з ЦК України п. 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення", а отже поновлено перебіг позовної давності. Таким чином, в умовах дії карантину та воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку карантину 12.03.2020 року до 04 вересня 2025 року. Наведене свідчить, що у разі якщо позовна давність до вимог КП виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" не спливла станом на 12.03.2020 року, то цей строк звернення до суду було продовжено до 03 вересня 2025 року. Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем строки позовної давності не пропущені. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у зазначеній квартирі, а отже є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. 11.10.2018 року між ПАТ «КИЇВНЕРГО» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 (далі - Договір цесії), відповідно до якого ПАТ «КИЇВНЕРГО» відступило, а Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії. Згідно п. 3.4.2 Договору цесії новий кредитор має право на отримання замість кредитора споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей. Відповідно до п. 18, 20, 30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язанні допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. За ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Порушуючи умови договору та норми законодавства, відповідачі своєчасно не вносили плату за надану теплову енергію, в результаті у останніх утворилась заборгованість за спожиті до 01.05.2018 з централізованого постачання гарячої води у розмірі 312,65 грн., інфляційна складова боргу 53,47 грн., три відсотки річних 14,09 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 18 167,30 грн., інфляційна складова боргу 3 530,60 грн., три відсотки річних 921,64 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 50 523,48 грн., інфляційна складова боргу 8 733,52 грн., три відсотки річних 2 296,45 грн., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 35 977,47 грн., інфляційна складова боргу 4 928,26 грн., три відсотки річних 1 299,11 грн., пеня 1 580,59 грн., заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 67 552,20 грн., інфляційна складова боргу 8 775,77 грн., три відсотки річних 2 282,43 грн., пеня 2 776,97 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 1 517,13 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 807,40 грн., заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 68,04 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачі заперечили проти позову повністю, при цьому, не надано належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог позивача. При цьому, з матеріалів справи встановлено, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , окрім двох відповідачів, зареєстровано ще три повнолітні та дві неповнолітні особи, до яких позивач вимог не пред`являє. Відповідно ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. З огляду на зазначене, суд вважає за потрібне стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги у розмірі 1/7 частини з кожного, що відповідає пропорційній частці заборгованості відносно зареєстрованих осіб у вказаній квартирі. Беручи до уваги наведене та те, що відповідачі не виконували своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів за спожиті послуги, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, а саме стягнути кожного з відповідачів по 30 302,65 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи вищенаведене, ст. 319, 322, 509, 525, 526, 625 ЦК України та

Outcome: partial