Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

21 жовтня 2025 року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» до [PERSON] , про стягнення заборгованості надійшли до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області. Справа згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказаний позов було розподілено до провадження судді Бойка О.М. В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилається на те, що 22 липня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси»» було укладено кредитний договір №1072615. 30 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси»» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» укладено договір факторингу №30102024 за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №1072615 від 22 липня 2024 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси»» - переходить до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів». ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1072615 від 22 липня 2024 року в сумі 14877,50 грн. з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 5677,50 грн. заборгованість за відсотками, 4200,00 грн. заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань з повернення кредиту у строки і на умовах, передбачених кредитними договорами, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не з`явився, однак у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у його відсутності на підставі поданих ним письмових доказів. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси»» було укладено кредитний договір №1072615. 30 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси»» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» укладено договір факторингу №30102024 за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №1072615 від 22 липня 2024 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси»» - переходить до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів». ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1072615 від 22 липня 2024 року в сумі 14877,50 грн. з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 5677,50 грн. заборгованість за відсотками, 4200,00 грн. заборгованість за неустойкою (штраф, пеня). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми, дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі, крім тіла кредиту, складових його вартості, зокрема заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. На обґрунтування права вимоги в цій частині, надав копії кредитних договорів, які підписано відповідачем З такими умовами був ознайомлений і погодився відповідач, а тому вказані умови договорів, суд бере до уваги. Проте, відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому вимоги, про стягнення неустойки (пені, штрафу) за кредитним договором №1072615 від 22 липня 2024 року у розмірі 4200,00 грн. задоволенню не підлягають. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач порушив умови кредитних договорів, допустив прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, тому з нього на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке набуло право вимоги за кредитними договорами, підлягає стягненню заборгованість в розмірі 10677,50 грн. При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial