Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Адвокат Маліннікова Д.К. в інтересах позивачки [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , як такої, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 (вісім тисячі) грн 00 к., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку. На обґрунтування позовної заяви зазначила, що [PERSON] має спільну дитину з [PERSON] - дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04.04.2014. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.04.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі 700 гривень 00 копійок, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03.04.2025, було збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 8 000 гривень 00 копійок, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач по справі має борг по аліментам, що станом на 27.08.2025 складає 127 831, 38 гривень, який на даний час не погашений. На даний час, позивачка з дочкою проживають у Швейцарії, Відповідач давав згоду на постійне місце проживання дитини [PERSON] в Швейцарії, про що є відповідна заява від 18.06.2018. Дитина продовжує навчання, що підтверджується договором про виробниче навчання від 22.03.2023. Відповідно до договору, дочка отримує професійну базову освіту із Швейцарським кваліфікованим свідоцтвом. Тривалість навчання з 21.08.2023 по 20.08.2027. Дане навчання є оплатним, що визначено у п. 7 Договору про виробниче навчання. Окрім оплати за навчання існує потреба оплачувати навчальні матеріали на рік. Дитина пересувається на навчання громадським транспортом і є потреба оплачувати річний абонемент, який вартує 1663,00 швейцарських франків. Також у Швейцарії обов`язковим є медичне страхування, яке потрібно постійно оновлювати, вартість якого складає 341, 25 швейцарських франків у жовтні 2025 року (оплата щомісячно) та 90, 55 швейцарських франків у жовтні 2024 року (оплата щомісячно), ціна змінюється залежно від терміну медичного страхування та наданих послуг. Дитина проживає із позивачкою в орендованому житлі, вартість оренди складає 2024,00 швейцарських франків на місяць. Усі ці затрати не враховують потреб у харчуванні дочки, придбанні одягу, засобів гігієни. Адже життя в Швейцарії та вартість усіх базових речей є вищою. Позивачка офіційно працевлаштована та у зв`язку з несплатою аліментів з боку Відповідача, увесь тягар утримання дочки, покладений роками на неї. Проте, сам Відповідач розумів потреби дитини та вартість життя у Швейцарії, адже надавав згоду на виїзд та життя дитини за кордоном та її постійне там проживання, та той факт, що йому потрібно теж приймати активну участь у її житті. Відповідач працездатний, має дохід, є засновником ТОВ «АВТО АРЕАЛ» у м. Полтаві, не має обмежень по здоров`ю, не має на утриманні інших осіб або дітей, а тому може у повному обсязі утримувати дитину, що потребує підтримки після досягнення повноліття, у зв`язку з продовженням навчання та потреби у фінансовій підтримці. Відповідач відзиву на позов не подав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 25.12.2025 відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 23.01.2026 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено. 24.02.2026 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Маліннікова Д.К. подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позивачка [PERSON] про причини неявки не повідомила. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, проте, поштова кореспонденція повернулася без вручення з відміткою "адресат відсутній". Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18). Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до положень пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] (а. с. 12). Шлюб [PERSON] з [PERSON] розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 02.04.2014. (а. с. 19-20). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.04.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі 700 гривень 00 копійок, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. (а. с. 21-23) Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03.04.2025 збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 8 000 гривень 00 копійок, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. (а. с. 24-27) [PERSON] має борг по аліментам, що станом на 27.08.2025 складає 127 831, 38 грн (довідка Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління МЮ від 27.08.2025 № 89928). (а. с. 29-35). [PERSON] з дочкою [PERSON] проживають у Швейцарії, що підтверджено посвідками на проживання. (а. с. 15-18) [PERSON] дав згоду на постійне місце проживання дитини [PERSON] в Швейцарії, що підтверджується заявою від 18.06.2018, посвідченою приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Яровим О.Б. (а. с. 28) [PERSON] продовжує навчання, що підтверджується договором про виробниче навчання від 22.03.2023. Відповідно до договору, [PERSON] отримує професійну базову освіту із Швейцарським кваліфікованим свідоцтвом. Тривалість навчання з 21.08.2023 по 20.08.2027. Дане навчання є оплатним, що визначено у п. 7 Договору про виробниче навчання. (а. с. 48-53). Позивачкою на підтвердження потреби оплачувати навчальні матеріали, річний абонемент на пересування громадським транспортом, медичне страхування, оренду житла, до позовної заяви долучено докази з українським перекладом. (а. с. 36-47). Дитина пересувається на навчання громадським транспортом і є потреба оплачувати річний абонемент, який вартує 1663,00 швейцарських франків. Також у Швейцарії обов`язковим є медичне страхування, яке потрібно постійно оновлювати, вартість якого складає 341, 25 швейцарських франків у жовтні 2025 року (оплата щомісячно) та 90, 55 швейцарських франків у жовтні 2024 року (оплата щомісячно), ціна змінюється залежно від терміну медичного страхування та наданих послуг. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності з частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до вимог частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачка визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Як вбачається з матеріалів справи повнолітня дочка [PERSON] продовжує навчання, що підтверджується договором про виробниче навчання від 22.03.2023. Відповідно до договору, дочка отримує професійну базову освіту із Швейцарським кваліфікованим свідоцтвом, у зв`язку з чим несе витрати, пов`язані з навчанням. Навчальний заклад, у якому навчається [PERSON] знаходиться у Швейцарії, у зв`язку з чим вона потребує додаткових коштів на оплату проїзду до місця навчання, оплату проживання. Окрім того, несе витрати на придбання продуктів харчування, одягу, підручників. Зазначене свідчить про те, що [PERSON] самостійного заробітку не має та потребує матеріальної допомоги. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття. Отже, з урахуванням повідомлених позивачем відомостей, підтверджених зазначеними вище письмовими доказами, про обставини, які мають враховуватися судом при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про стягування з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 22.12.2025 до закінчення навчання та не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України в частині стягування аліментів належить допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved