Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Через систему «Електронний суд» Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-страхування» (далі - ТДВ «СК «Віді-страхування») звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва із позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Ультра Альянс» (далі - ПрАТ «СК «Ультра Альянс»), про відшкодування шкоди в порядку суборгації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 квітня 2024 року між [PERSON] та ТДА «СК Віді-страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту OSH0AKS-243P3YD, предметом якого є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Toyota Rav 4 Hybrid, д.н.з. [NUMBER] . 19 серпня 2024 року по вул. Заболотного в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року у справі №752/18620/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки Toyota Rav 4 Hybrid, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] 30 серпня 2024 року до ТДВ «СК «Віді-страхування» звернувся [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. 03 вересня 2024 року ТДВ «Віді-страхування» згідно із договором страхування на підставі зазначеної заяви і страхового акту №19835 від 02 вересня 2024 року, виходячи з рахунку від 23 серпня 2024 року, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 26 404,99 грн. Вказує, що в довідці про дорожньо-транспортну пригоду №3024236396665602 та схемі про дорожньо-транспортну пригоду від 19 серпня 2024 року було зазначено, що у транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди був діючий поліс обов`язкового страхування №011202001153, що виданий ПрАТ «СК «Ультра Альянс». Однак, як стало відомо, вказаний договір є договором добровільного страхування, який не покриває обов`язкового. Відповідно до інформації Централізованої бази МТСБУ по відношенню до транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. [NUMBER] , відсутні відомості щодо чинного на момент дорожньо-транспортної пригоди полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідач [PERSON] стверджував, що є учасником бойових дій та звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим позивач 20 вересня 2024 року звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування, однак отримав відмову, оскільки надані документи не є доказом, що винуватець дорожньо-транспортної пригоди має відповідні пільги. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з особи, винної у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] на користь ТДВ «СК «Віді-Страхування» заподіяну шкоду в порядку суборгації в розмірі 26 404,99 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Кирильчук І.А. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Копія позову з додатками була направлена відповідачу та третім особам позивачем при зверненні до суду в системі «Електронний суд» у порядку виконання вимог абзацу 2 частини першої статті 177 ЦПК України. 12 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» від представника третьої особи МТСБУ - Циба Дмитрія Михайловича до суду надійшла заява, в якій пояснив, що відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належним їм транспортним засобом, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Тобто, законодавець, надавши відповідну пільгу особі, яка має статус, зокрема, учасника бойових дій, визначив, що якщо така особа правомірно експлуатує свій транспортний засіб, то вона звільнена від обов`язкового страхування і в такому випадку гарантом відшкодування шкоди виступає МТСБУ. Однак, документи надані відповідачем по справі, не являються підтвердженням про те, що він має відповідну пільгу, передбачену пунктом 13.1 статті 13 Закону. Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштові відправлення повернулось з відміткою «Повернення. Адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Ухвала суду від 25 липня 2025 року та копія позовної заяви надіслано третій особі ПрАТ «СК «Ультра Альянс» до його електронного кабінету та доставлено 07 жовтня 2025 року о 17:20:08. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved