Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий виклад позиції позивача Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі за текстом АТ «А-Банк») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.09.2021 АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір б/н (далі за текстом Договір). За умовами Договору відповідачу наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківський рахунок з видачею платіжної картки. Сторони погодили сплату процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі. Відповідач покладені Договором зобов`язання належним чином не виконує, унаслідок чого станом на 22.12.2025 наявна заборгованість у загальному розмірі 206372,63 грн, а саме: заборгованість за кредитом 141139,68 грн; заборгованість за процентами 65232,95 грн. Позивач просить достроково стягнути з відповідача на свою користь указану заборгованість. 2. Стислий виклад заперечень відповідача Відповідач не скористалась наданим ст. 174, 178 ЦПК України правом та відзив із запереченнями проти позову до суду не подала. 3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 06.01.2026 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання у справі та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 4. Процедура та позиції сторін у судовому засіданні 24.02.2026 у судове засідання уповноважений представник позивача АТ «А-Банк» Шкапенко О.В. не з`явився. Разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечував проти здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. 24.02.2026 у судове засідання відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд дійшов переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІ. Мотивувальна частина 1.Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження 30.09.2021 АТ «А-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір б/н, невід`ємними частинами якого є Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку та самі Умови та правила, що викладені на сайті банку. Договір підписаний кредитодавцем кваліфікованим електронним підписом та позичальником власноручним цифровим підписом. Підписанням Заяви відповідач підтвердила, що ознайомилась з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» та з інформацією, зазначеною в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що розміщені на веб-сайті банку, а також що отримала примірники цієї Заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, що разом складають кредитний договір (п. 18 Заяви). Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердила, що ознайомилась з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та з інформацією, зазначеною в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також що згідна з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач надала згоду на одностороннє зменшення чи збільшення банком розміру дозволеного кредитного ліміту, про що банк зобов`язаний повідомити відповідача шляхом надсилання повідомлень дистанційними каналами обслуговування. Також 30.09.2021 сторонами підписаний Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», у якому сторони узгодили основні умови кредитування, мету отримання кредиту, розмір реальної процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також порядок повернення кредиту. Згідно з п. 3 Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» кредит наданий на таких умовах: - тип кредиту: поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; - сума/ліміт кредиту: до 200000 грн; - строк кредитування: 240 місяців з правом автоматичного продовження; - мета кредиту: на споживчі потреби. Кредитні кошти надаються споживачеві шляхом кредитування рахунку на споживчі потреби у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитодавця на підставі договору про споживчий кредит. Тип процентної ставки: фіксована. Базова процентна ставка: 40,8% на рік (нараховується на максимальну суму заборгованості за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості). Відповідно до довідки АТ «А-Банк» на ім`я [PERSON] відкритий рахунок № [NUMBER] та видані кредитні картки № [NUMBER] з терміном дії до грудня 2031 року, № [NUMBER] з терміном дії до березня 2028 року. Відповідно до довідки АТ «А-Банк» 30.09.2021 відповідачу встановлений кредитний ліміт в розмірі 0 грн, який періодично збільшувався та станом на 22.12.2025 становив 141200 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 30.09.2021 станом на 22.12.2025 наявна заборгованість у загальному розмірі 206372,53 грн, а саме: тіло кредиту 141139,68 грн; проценти 65232,95 грн. З виписки по картці за період з 30.09.2021 до 22.12.2025 вбачається, що позивач надав у користування відповідача кредитні кошти, а відповідач користувалася рахунком [NUMBER] та використовувала кредитні кошти у межах суми кредитного ліміту для зняття готівки, оплати товарів і послуг тощо. Залишок на рахунку станом на 27.08.2025 складається з боргу у сумі 206372,63 грн. 2. Норми права, які застосував суд Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). 3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд Суд встановив, що сторони згідно з вимогами викладених вище положень закону уклали в електронній формі кредитний договір б/н від 30.09.2021. Між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов договору та договір підписаний відповідачем власноручним цифровим підписом. Відтак у сторін Договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Позивач довів суду, що у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. З наданої суду виписки по рахунку відповідача за період з 30.09.2021 до 22.12.2025 вбачається, що відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач використовувала надані їй кредитні кошти за Договором. Однак відповідач покладені Договором зобов`язання виконувала частково, неодноразово прострочила повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Докази зворотного суду не надані. Також відповідачем не спростований розрахунок суми заборгованості, заявленої позивачем до стягнення. Наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором у сумі 141139,68 грн (сума кредиту) та 65232,95 грн (проценти за користування кредитом) доведено позивачем належними та достатніми доказами. ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог З урахуванням викладеного суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом дострокового стягнення з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» заборгованості за кредитним договором б/н від 30.09.2021 станом на 22.12.2025 на загальну суму 206372,63 грн, з яких: заборгованість за кредитом 141139,68 грн; заборгованість за відсотками 65232,95 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. IV. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2476,47 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6005315514400 від 08.10.2025. Сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved