Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося АТ «ТАСКОМБАНК», з посиланням на те, що 25.02.2021 року між ТОВ „Центр фінансових рішень та [PERSON] укладено кредитний договір №4685252456, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 82502,64 грн., строком на 36 місяців, річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 3,00% від суми кредиту. 20.09.2021р. між ТОВ „Центр фінансових рішень та АТ „ТАСКОМБАНК укладено договір факторингу №200921, відповідно до якого до АТ „ТАСКОМБАНК перейшло право вимог до боржників, в тому числі і до [PERSON] .. Відповідач зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 03.10.2025 року має заборгованість: 98220,58 грн., з яких 58276,36 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7,91 грн. заборгованість по річним процентам, 39936,31 грн. заборгованість по щомісячних відсотках. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві просить про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не прибула, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв та клопотань до суду не подавала, відзив на позовну заяву до суду від неї не надходив. Суд, розглянувши справу та дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4685252456 (а.с. 8-9). Відповідно до п. 1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п. 1.2 договору кредит надається позичальнику у розмірі 81502,64 грн., строком кредитування на 36 місяців. У п. 1.3 договору сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 4685252456, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно паспорту споживчого кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4685252456, сторони погодили сплату річних відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячних процентів у вигляді 3,00 % від суми кредиту. У пункті 6 паспорту кредиту визначено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Відповідно до пункту 5 паспорту кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом становить 169539,02 грн.. 20 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу № 200921, згідно якого позивач зобов`язується передати ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» суму фінансування, а ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором (а.с. 16-23). Згідно Реєстру прав вимоги до договору факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року АТ «ТАСКОМБАНК» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 4685252456 від 25 лютого 2021 року, виписки по особовому рахунку, [PERSON] належним чином договірні зобов`язання не виконує, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, яка станом на 03.10.2025р. становить 98220,58 грн., з яких 58276,36 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7,91 грн. заборгованість по річним процентам, 39936,31 грн. заборгованість по щомісячних відсотках (а.с. 26-27, 28-73). Отже, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. 28.10.2024 року АТ «ТАСКОМБАНК» направило [PERSON] досудову вимогу, згідно якої повідомлено останнього про відступлення ТОВ «ФК «ЦФР»» прав вимоги за кредитним договором № 4685252456 від 20.02.2024 року на користь АТ «ТАСКОМБАНК» та про необхідність сплати заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 74). У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із ст. ст. 4 ч. 1; 5 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). З матеріалів справи убачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача АТ «ТАСКОМБАНК» перейшли права ТОВ «ФК «ЦФР»», і позивач має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту, процентами, узгоджуються з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погасила, що є порушенням законних прав АТ «ТАСКОМБАНК». Зважаючи на підтвердження позивачем заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 98220,58 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн..

Outcome: approved