Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2034011777 від 05.10.2020 у розмірі 13 502,31 грн, а також понесених судових витрат. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.10.2020 між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір №2034011777 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач зобов`язався повернути його, сплатити процент за користування кредитом та інші платежі, визначені даним кредитним договором. Проте позичальник свої зобов`язання відповідно до умов договору не виконав. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладений договір факторингу, згідно якого АТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» права вимоги за кредитним договором №2034011777 від 05.10.2020, де боржником є [PERSON] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи позивач повідомлений належним чином, у позові просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 05.10.2020 між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір №2034011777, відповідно до пункту 1.1. якого відповідачу надано кредит в сумі 3047 грн на придбання товару, 490 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга: «СМС+Довідка», загальний розмір кредиту 3537 грн., дата остаточного повернення кредиту 05.11.2021. Згідно з п.1.2 договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Згідно з п.1.3 договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку № 1 до кредитного договору.У п. 2 вказаного договору Позичальник підтверджує факт приєднання до Публічного договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток, що розміщений на сайті банку та на умовах викладених в розділі 2 Договору (надалі Угода). Відповідно до п.2.1. Договору, Банк відкриває Держателю Картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MC Gold, відкриває кредитну лінію. Підписанням цього договору Держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями Угоди, Публічного договору, Правил та Тарифів Банку, з якими він ознайомився сам. Шляхом підписання Договору Позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: Банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену Законом України «Про захист прав споживачів»; Банк надав Позичальнику підписаний зі сторони Банку оригінальний примірник цього Договору та всіх додатків до цього Договору; Банк ознайомив Позичальника з умовами кредитування та орієнтованою загальною вартістю Кредиту перед укладання кредитного договору; Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що ознайомлений з Правилами кредитування, погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки. Цей Договір укладається відповідно до ст. ст. 6, 207, 627 Цивільного кодексу України і підписання її зі сторони Банка відбувається шляхом нанесенням на неї типографськими засобами відбитка печатки та підписів уповноважених представників Банку (а.с.8). Згідно виписки з рахунку відповідача [PERSON] вбачається, що останній користувався кредитними коштами, частково їх погашав (а.с.16-21). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] має заборгованість в розмірі 13 502,31 грн (а.с.30-41). 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками, у розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників (додаток № 1 до договору), зокрема за кредитним договором № 2034011777 від 05.10.2020, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с.22-26, 27,28,29). ТОВ «Брайт Інвестмент» направило вимогу відповідачу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту в сумі 13 502,31 грн, яка скдається із 7 800 грн 00 коп заборгованості за тілом кредиту та 5 702,31 грн заборгованості за процентами (а.с.60). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1049 вказаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст. 1077, ч.1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надала, докази подані відповідачем на спростування наявності заборгованості не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Оскільки судом встановлено, що відповідач укладала кредитний договір, та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на які набув позивач за укладеним між ним та кредитодавцем відповідача договором факторингу, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення кредитної заборгованості. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення суми кредиту, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 13 502,31 грн відповідно до кредитного договору. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Виходячи з викладеного, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №2034011777 від 05.10.2020, а також наявність договору факторингу від 24.03.2023, позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно пункту 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 43115064 про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та Адвокатським бюро «ОЛЬГИ КЛЕЩ», додаткова угода № 2034011777 від 25.12.2025, детальний опис виконаних робіт, акт № 2034011777 від 25.12.2025 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом, згідно якого загальна вартість наданих послуг складає 5 000 гривень, із яких: правовий аналіз обставин спірних правовідносин - 1500 гривень, складання позовної заяви - 3 000 гривень, формування додатків до позовної заяви - 500 гривень, платіжна інструкція № 3845 від 25.12.2025 на суму 5 000 гривень (а.с. 53-55,56,57,58,59). Суд з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, часткового задоволення позовних вимог, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не є співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved