Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

28.11.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, Військова частина [NUMBER] , про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітнього сина. В обгрунтування вимог заявник вказує, що з 2014 року перебував з [PERSON] у шлюбі та у них народилася спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Після вторгнення російської федерації 24.02.2022 року на територію України, [PERSON] залишилась проживати на тимчасово окупованій території України та виїхати наразі на підконтрольну територію України немає змоги і бажання. В свою чергу, [PERSON] мав змогу виїхати на підконтрольну територію разом із сином, з метою дотримання найкращих інтересів дитини та забезпечення для неї безпечних умов проживання. 20.01.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив рішення по справі №766/21124/21, яким визначив місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Вказує, що з 25.03.2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] . Проте, проходження військової служби не дає повноцінної змоги щодо участі у вихованні його сина. Заявник просить суд встановити факт самостійного виховання та утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] його батьком [PERSON] . Заявлені вимоги пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за заявником певного соціально-правового статусу батька, який самостійно виховує дитину та можливістю у зв`язку з цим звільнитися з військової служби. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 28.11.2025 року матеріали справи передано на розгляд судді. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 01.12.2025 року прийнято вищезазначену заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.01.2026 року. Викликано для допиту в судовому засідання свідків: [PERSON] та [PERSON] . 21.01.2026 року представниця Служби у справах дітей Миколаївської міської ради Батовська Ю.В. подала до суду заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи лист про неможливість надання висновку органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, а також просила розгляд справи проводити без її участі. В судовому засіданні представниця заявника підтримала вимоги заяви та просила встановити факт самостійного виховання та утримання малолітнього сина заявником. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що мати дитини [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини, на даний момент мати дитини проживає в Джанкої АР Крим, дитина не бажає спілкуватися з матір`ю. Жодної матеріальної підтримки мати дитині не надає, витрати на утримання дитини несе виключно батько. Суд, заслухавши пояснення представниці заявника та свідків, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 30 липня 2015 року, [PERSON] народився [INFO] про що в книзі реєстарції народжень 30 липня 2015 року зроблено відповідний запис за №17. Батьками [PERSON] зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18.10.2021 року по справі №766/10800/21, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2025 року по справі №766/21124/21 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Каланчацька територіальна громада Херсонської області, про визначення способу участі матері у вихованні дитини було задоволено частково. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] та визначено спосіб участі матері у вихованні дитини шляхом спілкування [PERSON] , [INFO] з [PERSON] через відеозв`язок та по телефону у вечірній час доби з 16:00 годин до 19:00 годин. В задоволенні іншої частини позову було відмовлено. Поряд з цим, вищезазначеним рішенням було задоволено зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини. Визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] за місцем його проживання, в тому числі за адресою проживання: [ADDRESS] . З довідки Відділу забезпечення діяльності Центру надання адміністративних послуг Очаківської міської ради №9150 від 05.09.2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , а до складу його сім`ї входять: мати [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . В акті обстеження умов проживання від 15.01.2024 року зазначено, що за адресою: [ADDRESS] проживають і мають постійне місце реєстрації: тітка [PERSON] , бабуся по лінії батька [PERSON] , [PERSON] . У вказаному акті зазначено, що дитина з матір`ю спілкується дуже рідко, вказаний акт підписано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Заявник в заяві, зазначав, що 01.03.2024 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області в справі №650/799/24 видано судовий наказ на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, оскільки добровільної фінансової допомоги [PERSON] не надавала. 17.10.2025 року заявник звернувся до командира Військової частини [NUMBER] про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», на що отримав відмову у формі правового висновку щодо звільнення військовослужбовця. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною першою статті 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. При цьому, статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Таким чином, батьківські обов`язки є невідчуджуваними, а у відповідності до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. При цьому, права і обов`язки у кожного з батьків не тільки рівні, але і взаємні. Отже, право одного з батьків протистоїть обов`язку іншого не перешкоджати у здійсненні права на виховання дитини і навпаки. Обоє батьків несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. У цій справі встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2025 року по справі №766/21124/21 було крім іншого визначено спосіб участі матері у вихованні дитини шляхом спілкування [PERSON] з [PERSON] через відеозв`язок та по телефону у вечірній час доби з 16:00 годин до 19:00 годин. Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищезазначеного рішення. При цьому, форма реалізації [PERSON] батьківського обов`язку щодо виховання дитини (шляхом телефонних дзвінків та комунікація за допомогою мережі інтернет) зумовлені життєвою ситуацією, в якій перебуває остання та не свідчать про ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків. При цьому, суд зазначає, що самостійне виховання дитини одним з батьків можливе у разі ухилення іншим з батьків від виконання своїх батьківстьких обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, суд констатує, що досліджені судом докази не свідчать про самостійне виховання та утримання дитини [PERSON] , оскільки, як встановлено судом та підтверджується наданими заявником та дослідженими судом доказами, мати не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а також у визначений рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2025 року по справі №766/21124/21 спосіб приймає участь у вихованні дитини - [PERSON] . Також заявником не надано доказів на підтвердження факту умисного ухилення матері від виконання обов`язку утримання дитини. З урахуванням наведеного вище, в задоволенні заяви [PERSON] , про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітнього сина, слід відмовити.

Outcome: dismissed