Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

15 грудня 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2020310504 від 31.08.2018 року в розмірі 4 262 грн. 29 коп., яка складається з 3 667 грн. 71 коп. заборгованість по тілу кредиту, 00 грн. 86 коп. заборгованість за відсотками, 593 грн. 72 коп. заборгованість по комісії, а також 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 31 серпня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2020310504. Відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в сумі 9 895 грн. 49 коп. на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надається до 31 серпня 2019 року, фіксована процентна ставка становить 0,01% річних. 11 грудня 2020 року АТ «ОТП Банк» на підставі договору факторингу №11/2/20 за плату відступило, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2020310504 від 31.08.2018 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №11/2/20 від 11.12.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 4 262 грн. 29 коп., яка складається з 3 667 грн. 71 коп. заборгованість по тілу кредиту, 00 грн. 86 коп. заборгованість за відсотками, 593 грн. 72 коп. заборгованість по комісії. 11 грудня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі договору факторингу №437/ФК-20 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2020310504 від 31.08.2018 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №437/ФК-20 від 11.12.2020 року ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 4 262 грн. 29 коп., яка складається з 3 667 грн. 71 коп. заборгованість по тілу кредиту, 00 грн. 86 коп. заборгованість за відсотками, 593 грн. 72 коп. заборгованість по комісії. 12 квітня 2021 року ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» на підставі договору факторингу №12/4/21 за плату відступило, а ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2020310504 від 31.08.2018 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №12/4/21 від 12.04.2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 4 262 грн. 29 коп., яка складається з 3 667 грн. 71 коп. заборгованість по тілу кредиту, 00 грн. 86 коп. заборгованість за відсотками, 593 грн. 72 коп. заборгованість по комісії. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 4 262 грн. 29 коп., яка складається з 3 667 грн. 71 коп. заборгованість по тілу кредиту, 00 грн. 86 коп. заборгованість за відсотками, 593 грн. 72 коп. заборгованість по комісії. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь вищезазначену заборгованість. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2026 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2026 року, не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 31 серпня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2020310504. Відповідно до умов кредитного договору АТ «ОТП Банк» зобов`язується надати відповідачу кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користуванням кредитом, інші платежі. АТ «ОТП Банк» надало [PERSON] кредит в сумі 9 895 грн. 49 коп., з яких 7 336 грн. на придбання товару у продавця, 939 грн. 01 коп. на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, 300 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга: «СМС+Довідка», 1 320 грн. 48 коп. на придбання послуг зі страхування у продавця 2: страхування від нещасного випадку від ТОВ «Смарт-Фінанс». Кредит надається до 31 серпня 2019 року. Строк на який надається кредит визначено графіком платежів, що є додатком №1 до паспорту споживчого кредиту від 31 серпня 2018 року. Фіксована процентна ставка становить 0,01% річних. Відповідачем кошти не повернуто в повному обсязі. 11 грудня 2020 року АТ «ОТП Банк» на підставі договору факторингу №11/2/20 за плату відступило, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2020310504 від 31.08.2018 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №11/2/20 від 11.12.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 4 262 грн. 29 коп., яка складається з 3 667 грн. 71 коп. заборгованість по тілу кредиту, 00 грн. 86 коп. заборгованість за відсотками, 593 грн. 72 коп. заборгованість по комісії. 11 грудня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі договору факторингу №437/ФК-20 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2020310504 від 31.08.2018 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №437/ФК-20 від 11.12.2020 року ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 4 262 грн. 29 коп., яка складається з 3 667 грн. 71 коп. заборгованість по тілу кредиту, 00 грн. 86 коп. заборгованість за відсотками, 593 грн. 72 коп. заборгованість по комісії. 12 квітня 2021 року ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» на підставі договору факторингу №12/4/21 за плату відступило, а ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2020310504 від 31.08.2018 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №12/4/21 від 12.04.2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 4 262 грн. 29 коп., яка складається з 3 667 грн. 71 коп. заборгованість по тілу кредиту, 00 грн. 86 коп. заборгованість за відсотками, 593 грн. 72 коп. заборгованість по комісії. 08 липня 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» направило [PERSON] письмову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Зобов`язання за договором відповідач у повному обсязі не виконав, наданий позивачем розрахунок не спростував. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010, який суд враховує при виборі і застосуванні норм прав до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного відповідачем договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності договору, однак таким правом не скористався. Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та комісії, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість перед позивачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається товариство, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2020310504 від 31.08.2018 року у розмірі 4 262 грн. 29 коп. Щодо розподілу судових витрат суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що позивач 25.08.2025 року уклав із адвокатом Гулієвою Сабіною Агавердіївною договір про надання правової допомоги № 43453613/1 та додаткову угоду до цього договору від 14.11.2025 року. Крім іншого, у п. 4.1 вказаного договору зазначається, що загальна вартість послуг складається із вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження) згідно з тарифною сіткою, вказаною у п. 4.8 даного договору, а також гонорар, визначений у п. 4.9 даного договору. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Із наявних у матеріалах справи детального опису робіт (наданих послуг) та актом № 2020310504 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 14.11.2025 року вбачається, що позивачем за вказаним договором були понесені витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Гулієвою С.А., що пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у загальному розмірі 3 000 грн. При цьому суд бере до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі № 640/10548/19, в якому наголошується, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 hjre у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У той же час відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи судом, відзив на позов не подав та не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат, а тому у суду відсутні підстави вважати, що понесені позивачем витрати є неспівмірними. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. підтверджується платіжною інструкцією № СЗ-3154 від 05.12.2025 року та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Outcome: approved