Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначила, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , та постійно до дня своєї смерті проживала без реєстрації по [ADDRESS] , що підтверджується Актом від 21.11.2025 року, затвердженим міським головою Ладижинської міської ради. Заявниця являється спадкоємцем за законом першої черги. Після смерті спадкодавця залишилася спадщина, яка, серед іншого, складається із частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , домоволодіння, яке являється спільною сумісною власністю подружжя, а саме спадкодавця та її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого є заявниця, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.10.2016 року. На день смерті спадкодавець залишила заповіт від 26.10.2006 року, відповідно до якого все своє майно заповідала заявниці. Заявник прийняла спадщину після смерті спадкодавця, так як фактично з вересня 2013 року постійно проживала з нею по день її смерті включно по [ADDRESS] , яка належить заявниці на праві спільної часткової власності, що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП від 22.03.2016 року. Даний факт підтверджується тим, що заявниця піклувалася про спадкодавця, здійснювала за нею догляд в період її тяжкої хвороби в лікувальній установі, організовувала її відвідування до лікарів, забирала її з лікарні, що підтверджується випискою з медичної картки хворої спадкодавці від 11.11.2025 року про її лікування в період з 06.11.2017 року. Після смерті спадкодавця здійснювала фінансування поховання, закуповувала необхідні для цього речі. Крім цього, заявниця в період спільного проживання постійно безпосередньо допомагала спадкодавцю у побуті, купувала необхідні речі, ліки, продукти харчування, засоби особистої гігієни, прибирала квартиру, в якій вони спільно проживали. Для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця заявниця зверталася до нотаріусів Гайсинського району. Нотаріуси в усній формі відмовляли заявниці у видачі свідоцтва, у зв`язку з тим, що місце реєстрації спадкодавця на день смерті значиться по [ADDRESS] , при цьому з нею зареєстрованих осіб не значиться, а заявниця в порядку передбаченому законом не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а тому пропустила строк прийняття спадщини. В свою чергу заявниця постійно проживала разом із спадкодавцем на день її смерті без реєстрації місця проживання. Враховуючи те, що заявниця проживала постійно із спадкодавцем на день її смерті не за місцем реєстрації останньої і іншого доказу про її реєстраціїю проживання в установленому законом порядку отримати неможливо, тому даний факт необхідно встановити у судовому порядку. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали вимоги викладені в поданій до суду заяві, просили їх задовольнити. Заявниця додатково пояснила, що коли мати залишилась сама проживати в будинку в с. Новоселівка, вона почала забирати її на зиму до себе в квартиру. Жила в квартирі із своєю дочкою та матір`ю. Згодом, з вересня 2013 року вона забрала матір до себе і вже з цього часу вона продовжила проживати з нею в квартирі в м. Ладижин. В цей час вона її доглядала, оскільки в селі не було газу, потрібно було опалювати будинок, а її матері вже було важко це робити. Вона її доглядала, відвозила в лікарню м. Ладижин, де їй зробили операцію. Після операції вона забрала матір до себе додому, доглядала її. Вона прожила ще 10 днів і померла. Поховання проводили в селі. Вона організовувала поховання, наймала похоронну службу, робила поминальний обід. На похованні були її сестра [PERSON] та брат, який вже помер. Вони не мали претензій щодо спадкування, бо вона доглядала їхню матір. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує, та просить її задовольнити. Вказала, що дійсно їхня мати [PERSON] проживала разм в квартирі із її сестрою [PERSON] , яка здійснювала її догляд. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та її представника, покази свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Закон України «Про свободу пересування та вiльний вибір мiсця проживания в Україні» (вiд 11.12.2003 № 1382-IУ) визначає місцем проживання - житло, розташоване на територiї адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постiйно або тимчасово, строком понад шість місяців на рік. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 30.05.08 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що якщо постійне проживания особи зі спадкодавцем на час вiдкриття спадщини не підтверджено вiдповiдними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особi в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постiйного проживания зі спадкодавцем на час вiдкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім`єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зокрема згідно зі ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. У пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. Суд встановив, що заявник [PERSON] на день смерті своєї матері [PERSON] постійно проживала разом із нею в [ADDRESS] . Цей факт підтверджується сукупністю доказів. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] вбачається, що 13.11.1983 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00054647297 від 07.11.2025 вбачається, що [PERSON] до реєстрації шлюбу мала прізвище - « [PERSON] ». З Витягу зі Спадкового реєстру №84075352 від 04.02.2026 вбачається, що після смерті [PERSON] спадкові справи не заводились, а свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно довідки Бубнівського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області №266 від 27.10.2025 вбачається, що померлий [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , з 23.02.1976 року по день смерті включно. На день смерті [INFO] за вказаною адресою була зареєстрована та проживала із спадкодавцем дружина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Бубнівського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області №263 від 27.10.2025 вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року склад двору слідуючий: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина. Згідно довідки Бубнівського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області №238 від 21.10.2025 вбачається, що померла [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , з 23.02.1976 року по день смерті включно. На день смерті [INFO] за вказаною адресою ніхто був зареєстрований та не проживав із спадкодавицею. Пережившого чоловіка у спадкодавці, а також особи, з якою вона проживала, але не перебувала у зареєстрованому шлюбуі, немає. Інші особи не зареєстровані та не проживали. Згідно Акту про встановлення факту фактичного проживання та реєстрації громадян за адресою: [ADDRESS] від 21.11.2025, складеного депутатом міської ради з участю свідків-сусідів, вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день своєї смерті постійно проживала з своєю донькою [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] , починаючи з вересня 2013 року по день смерті [PERSON] . В цей період [PERSON] здійснювала догляд за своєю матір`ю, допомагала її в побуті, купувала ліки, так як [PERSON] потребувала такого догляду за станом здоров`я. Склад сім`ї складається з [PERSON] та [PERSON] . З копії заповіту складеного 26.10.2016 в с.Бубнівка Гайсинського району Вінницької області та посвідченого секретарем Бубнівської сільської ради Кіпоренко М.А. вбачається, що [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, у тому числі все те, що буде їй належати і на що вона матиме право за законом дочці [PERSON] . Згідно Виписки з рішення Виконавчого комітету Ладижинської міської ради №24 від 25.01.2016 видно, що було вирішено безоплатно передати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у приватну спільну часткову власність кімнату [ADDRESS] загальною площею 35,9 кв.м. Згідно Ордера на жилу площу в гуртожитку № [NUMBER] виданого Виконавчих комітетом Ладижинської міської ради видно, що він виданий [PERSON] на право зайняття з сім`єю з 3 чоловік жилої площі в гуртожитку [ADDRESS] розміром 28,0 кв.м. Склад сім`ї: [PERSON] - квартиронаймач, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онука. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.02.2016 року виданого Виконавчим комітетом Ладижинської міської ради вбачається, що кімната [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №13805460 від 16.03.2016 видно, що [PERSON] має право спільної часткової власності в частці 1/3 на кімнату [ADDRESS] в частці 1/3. Відповідно до виписки із медичної карти хворого [PERSON] , 1939 року народження видно, що вона проходила лікування в Ладижинській міській лікарні в хірургічному відділенні з 06.11.2017 до 13.11.2017, звідки була виписана. Також факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що мати [PERSON] проживала в сусідньому будинку біля неї десь з 2013 року. Вказала, що познайомилась з [PERSON] біля дому на лавці. Неодноразово заходили до неї в квартиру [ADDRESS] , бачила її умови проживання. Дочка належно її доглядала, обходила, возила в лікарню, де її оперували. Після операції забрала її назад в квартиру, де вона її провідувала. Вказала, що десь за 5 років до смерті [PERSON] жила з дочкою в квартирі. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству з [PERSON] . Пам`ятає, що спочатку вона забирала свою матір [PERSON] до себе в квартиру проживати на зиму. А коли здоров`я останньої стало погіршуватись, то переїхала до дочки проживати. [PERSON] проживала біля 5 років до дня смерті в квартирі з дочкою, яка її доглядала, варила їсти, прала, гуляла з нею на вулиці, допомагала в лікуванні. Коли робили операцію [PERSON] , то [PERSON] була з нею в лікарні. Поховання проводили в селі. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає на даний час із своєю матір`ю [PERSON] . З 2013 року з ними жила її бабуся [PERSON] . До цього забирали бабусю до себе на зиму, бо в селі не було комунікацій, газу. Потрібно було опалювати дровами, магазин далеко. Вони не могли щоденно їздити до неї, тому коли стан здоров`я не дозволяв робити все по господарству, вони забрали її до себе в квартиру в м.Ладижин. Пам`ятає, що це був саме 2013 рік, оскільки в той час в неї народилась дитина. Бабуся продовжила проживати з ними до 2017 року. Її обходила мати, хоча вона теж трохи допомагала. Покази свідків узгоджуються між собою, в сукупності з іншими доказами підтверджують викладені в заяві обставини заявницею про те, що вона проживала спільно із своєю матір`ю до дня смерті її матері. Виходячи з наведеного, суд вважає, що обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, спору про право в даній справі не встановлено, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved