Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У січні 2026 року представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проект» (далі ОСББ «Проект») Телющенко П.П. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території та вивіз сміття у загальній сумі 34907,36 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою створено ОСББ «Проект» та рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Проект», затвердженим протоколом № 1/19 від 30.05.2019, встановлено з 01.06.2019 розмір щомісячних внесків на утримання (управління) будинком в розмірі 5.30 грн за 1 м.кв., за вивезення сміття 19,80 грн за одну особу, за користування ліфтом 9.80 грн за одну особу. З 01.03.2024 встановлено нові розміри щомісячних внесків (для власників квартир першого поверху) в таких розмірах: 8.40 грн за 1 м.кв. - за утримання будинків та прибудинкової території; 19.80 грн - за вивезення та утилізацію побутових відходів на 1 особу. Станом на 01.12.2025 заборгованість відповідачів по сплаті вказаних внесків становить 30 096,08 грн за період з 01.01.2023 по 01.12.2025. Окрім того, позивач на підставі ст. 625 ЦК України здійснив нарахування трьох відсотків річних у сумі 1177,19 грн, інфляційних втрат у розмірі 3634,09 грн. На підставі викладених обставин, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 21.01.2026 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначив справу до розгляду. 23.02.2026 представник позивача Телющенко П.П. через систему «Електронний суд» сформував заяву про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату заборгованості у загальному розмірі 30 000,00 грн. Представник позивача Телющенко П.П. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у сумі 2482,11 грн, а також просив стягнути витрати на оплату судового збору та правничої допомоги. Також, представник позивача повідомив про додаткову сплату відповідачем боргу у розмірі 2 000,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги у сумі 2482 грн, заперечив стягнення судових витрат та правничої допомоги, просив долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату боргу у сумі 475, 25 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками (кожен по 1/2 частці) квартири [ADDRESS] , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 458042573 (а.с. 15). Встановлено, що за адресою [ADDRESS] , створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проект». Відповідно до витягу з протоколу №1/19 загальних зборів ОСББ «Проект» від 30.05.2019, внески на утримання (управління) багатоквартирним будинком та прибудинкової території становлять 5.30 грн за 1 м.кв., за вивезення сміття 19.80 грн за одну особу, за користування ліфтом 9.80 грн за одну особу. З витягу з протоколу № 1/24 загальних зборів ОСББ «Проект» від 03.03.2024, вбачається, що з 01.03.2024 встановлено нові розміри щомісячних внесків (для власників квартир першого поверху): 8.40 грн - за 1 м.кв. за утримання будинків та прибудинкової території; 19.80 грн - за вивезення та утилізацію побутових відходів на 1 особу. Відповідно до розрахунку заборгованості, за період з 01.01.2023 по 01.12.2025 борг відповідачів з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] становить 30 096,08 грн. Згідно з частиною четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон № 2866-III) основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Частинами першою, сьомою статті 22 Закону № 2866-III передбачено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. За змістом ст. 16 Закону № 2866-III об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Статтею 15 Закону № 2866-III визначено, що співвласник зобов`язаний, зокрема: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до п.5.2 розділу V статуту ОСББ «Проект» співвласник зобов`язаний, зокрема: виконувати обов`язки, передбачені Статутом Об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами своїх обов`язків зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території та вивіз сміття утворилась заборгованість у сумі 30 096,08 грн. Як було встановлено в судовому засіданні вказана сума заборгованості оплачена відповідачем [PERSON] , про що до суду надано відповідні квитанції. А тому, представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, лише в частині стягнення з відповідачів трьох відсотків річних та інфляційних втрат на суму заборгованості, на що суд зазначає наступне. Виходячи з положень статей 509, 526 ЦК України, правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому на боржників покладено обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а тому на спірні правовідносини поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України щодо стягнення з боржника суми боргу, інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, позивачем надано розрахунок трьох відсотків річних у сумі 1177,19 грн, інфляційних втрат у розмірі 3634,09 грн за період з 01.02.2023 по 26.12.2025. Однак, з урахуванням оплат, здійснених відповідачем, в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у розмірі 2482,11 грн Факт сплати відповідачем суми заборгованості після звернення позивача до суду з даним позовом, не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог щодо застосування наслідків прострочення грошового зобов`язання, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штрафні санкції, передбачені ст. 625 ЦК України, однак суд не погоджується з розрахунком складеним позивачем, оскільки з 24.02.2022 року по 30.12.2023 року діяв мораторій на нарахування відсотків та інфляційних збитків, а тому за вказаний період дані санкції також не можуть бути застосовані до відповідача. Судом встановлено, що відповідно до абз. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», яка набрала чинності 07.03.2022 року, було установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні (введеного Указом Президента України від 24.02.2022року №64)забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Однак, 30.12.2023 було внесено зміни до Постанови № 206 від 05.03.2022, та установлено про заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. Оскільки, місцем надання послуг є м.Біла Церква, яке не відноситься до вище перелічених територій, то можливе здійснення нарахування інфляційних нарахувань, трьох процентів річних на суму заборгованості, починаючи з 01.01.2024. З урахуванням викладеного, судом здійснено власний розрахунок за період з 01.01.2024 по 30.11.2024 трьох відсотків річних у сумі 1099,54 грн, інфляційних витрат - 3525,77 грн, що разом складає суму 4625,31 грн. Враховуючи здійснені відповідачами оплати, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 2246,14 грн (34721,39 грн (30096,08 грн (сума боргу) + 4625,31 грн (штрафні санкції по ст. 625 ЦК України)) 32475,25 грн оплати відповідачів). Позивач ставить вимогу про стягнення правової допомоги у сумі 5 500,00 грн. Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України). За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5 500 грн. до матеріалів справи надано: договір № 19/12/15 про надання правничої допомоги від 19.12.2025, укладеного між адвокатським об`єднанням «Акторіс», в особі виконуючого обов`язки керуючого партнера Телющенка П.П. та ОСББ «Проект»; додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 19/12/15; акт № 2 приймання-передачі правничої допомоги від 30.12.2025. З акту № 2 приймання-передачі правничої допомоги до договору № 19/12/15 про надання правничої допомоги, складеного 30.12.2025, вбачається, що Об`єднанням було надано клієнту правничу допомогу, а саме: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості завідповідачів 5 000,00 грн; отримання інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 500 грн. Суд зауважує, що за загальним правилом розподілу судових витрат, передбаченим у частині 2 статті 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на повне задоволення позову, покладається на відповідача. Водночас, суд звертає увагу на те, що у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial