Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», в інтересах якого діє представник Капустін М.Д., звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту електричну енергію, що утворилась за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 серпня 2021 року по 01 вересня 2025 року у розмірі 3367,62 гривень, а також судові витрати на отримання інформації в Державного реєстру речових прав у розмірі 90 гривень, поштові витрати пов`язані з розглядом справи та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. На обґрунтування позовної заяви зазначає, що приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» є постачальником універсальної послуги електричної енергії на території Харківської області у відповідності до постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268. Так, за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 жовтня 2025 року, відповідач набула право власності на квартиру за вищезазначеною адресою на підставі договору купівлі-продажу № 1126 від 27 липня 2006 року. Отже, фактичне споживання електричної енергії за вказаною адресою відповідачем-власником квартири за вищевказаною адресою, а також факт оплати послуг з електропостачання [PERSON] до виконання заборгованості є доказом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Для надання доказів фактичного споживання електричної енергії за період з 01 серпня 2021 року по 01 жовтня 2025 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , ПрАТ «Харківенергозбут» було направлено відповідний запит до АТ «Харківобленерго». У відповіді на запит, АТ «Харківобленерго» надано інформацію про фактичне споживання електричної енергії з обсягами, спожитими за період з 01 серпня 2021 року по 01 жовтня 2025 року по особовому рахунку № [NUMBER] . Отже, у відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1. ККОЕЕ, згідно з переданих від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за вищезазначеною адресою у період з 01 серпня 2021 року по 01 вересня 2025 року постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 3367,62 гривень, проте вказану суму боргу споживач не сплатив у зв`язку із чим утворилась заборгованість за надання послуг за електроенергію. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивачем на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ПАТ «Харківенергозбут» надаються послуги з електропостачання за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області № 02-31/3993 від 25 листопада 2025 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 448919407 від 23 жовтня 2025 року квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 1126 від 27 липня 2006 року належить [PERSON] на праві приватної власності. На ім`я [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за зазначеною адресою для проведення оплати за спожиту електричну енергію в ПАТ «Харківенергозбут. Згідно з розрахунком основного боргу за електроенергію по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: [ADDRESS] (договір № 180000146007) за боржником [PERSON] станом на 01 жовтня 2025 року відповідно до показів засобу комерційного обліку 007512 фіксується заборгованість за використану електричну енергію в сумі 3367,62 гривень за період 01 серпня 2021 року по 01 вересня 2025 року, яка на цей час споживачем не оплачена. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Постановою НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19 червня 2018 року №505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексуУкраїни шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з пунктом 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з пунктом 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з пунктом 4.8. ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розмішені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Абзацом 5 пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до пункту 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Враховуючи, що за адресою: [ADDRESS] фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua. Згідно з пунктом 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадка вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію (пункт 5.2. договору). Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у раз її зміни (пункт 5.7. договору). Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.8. договору). Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (пункт 5.10. договору). Відповідно до пункту 6.2. договору споживач зобов`язується у тому числі забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору. За період з 01 серпня 2021 року по 01 вересня 2025 року за вказаною адресою згідно з переданих у відповідності до вимог пункту 11 Постанови № 312, пункт 4.3. ПРРЕЕ, пункт 1.1. Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 3367,62 гривень. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатила, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію в зазначеному розмірі. Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до частини 2 статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг. Відповідно до статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на засадах. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення обов`язку щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг, відповідач неналежним чином виконував зобов`язання з оплати таких послуг. Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача за користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] становить 3367,62 гривень. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що вона не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, відповідачем не надано. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. На підставі викладеного, суд висновує, що позов ПАТ «Харківенергозбут» підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач, споживаючи електричну енергію за період з 01 серпня 2021 року по 01 вересня 2025 року, надану послугу в повному обсязі не оплачувала, тому сума заборгованості в розмірі 3367,62 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо судових витрат Згідно з платіжною інструкцією № 22357 від 11 листопада 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд виснував про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень, а також при пред`явленні позовної заяви позивачем були понесені поштові витрати з направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками у розмірі 50 гривень, що в розумінні пункту 4 частини 3 статті 133 ЦПК України є витратами, які пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи. Вимогами частини 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги ПАТ «Харківенергозбут» суд задовольнив у повному обсязі, тому вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 50 гривень, стягнувши їх з відповідача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 90,00 гривень, однак вказана вимога не підлягає задоволенню з огляду на таке. Як слідує з тексту позовної заяви, представник позивача в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що для підготовки позовної заяви позивачем була отримана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вартість отриманої інформації підлягає відшкодуванню відповідачем у відповідності до статті 141 ЦПК України. На підтвердження понесених витрат позивач додав до позовної заяви копію платіжної інструкції від 22 жовтня 2025 року, згідно з якою здійснено платіж на суму 80,00 гривень (комісія 10,00 гривень) із зазначенням категорії платежу: плата за надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за одержання інформації за жовтень 2025 року. Проте, враховуючи зазначену категорію платежу у суду відсутні підстави вважати, що зазначені в платіжній інструкції кошти були витрачені позивачем для отримання відомостей про об`єкт надання послуг з електричної енергії, або відомостей, які стосуються позовних вимог та мають значення для розгляду цього позову. Отже, здійснення позивачем витрат, пов`язаних з підготовкою справи до розгляду в цій частині є такими, що не підтверджені належним чином, відповідно стягненню з відповідача такі витрати не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved