Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ ФК «Кредит-Капітал») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №837121 від 19 червня 2023 року у розмірі 15483,6 грн, судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Позов мотивовано тим, що 19 червня 2023 року відповідач [PERSON] уклала з ТОВ «Селфі кредит» договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort», відповідно до умов якого отримав 2000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. ТОВ «Селфі кредит» умови кредитного договору виконало, надавши відповідачу кредит в сумі 2000 грн в безготівковій формі, а відповідач свої зобов`язання за договором не виконала належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 15483,6 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 1980 грн, заборгованість за процентами 13503,6 грн. 21 червня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №21062024, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним договором. За наведених обставин, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15483,6 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, в позовній заяві просив про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала в частині стягнення тіла кредиту, просила прийняти рішення відповідно до закону, оскільки чоловік військовозобов`язаний. До заяви долучила копію довідки з військової частини [NUMBER] від 16 січня 2025 року про перебування на військовій службі [PERSON] та копію свідоцтва про шлюб. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 28 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом. 02 грудня 2025 року суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 04 грудня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до розгляду на 12 січня 2026 року, яке через неявку відповідача було відкладено на 13 лютого 2026 року. 10 лютого 2026 року на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов лист стосовно рахунків [PERSON] 13 лютого 2026 року сторони в судове засідання не з`явились. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Суд встановив, що 19 червня 2023 року [PERSON] уклала з ТОВ «Селфі кредит» договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №837121, підписала його електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Н088 19 червня 2023 року о 09:30:52 на мобільний номер позичальника [NUMBER] . За умовами договору товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сторони погодили суму кредиту 2000 грн, строк кредитування 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, визначеного п. 1.4 договору. Згідно наданої інформації АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). По вказаному рахунку було зарахування коштів на суму 2000 грн від 19 червня 2023 року. 19 червня 2023 року о 09:32:23 ТОВ «Пейтек» надало для ТОВ «Селфі кредит» послугу з переказу коштів в сумі 2000 грн на банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується інформацією вказаного товариства, наданої для ТОВ «Селфі кредит» за вих. №20250930-6174 від 30 вересня 2025 року. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 21 червня 2024 року виникла заборгованість у сумі 15483,6 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 1980 грн, заборгованості за відсотками в сумі 13503,6 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи. 16 жовтня 2025 року позивач направив для [PERSON] досудову вимогу за вих. №23680784 щодо виконання договірних зобов`язань, в якій вимагав негайно погасити заборгованість в розмірі 15483,6 грн. Вимогу відповідач залишила без реагування, проте позивач вчинив всі необхідні дії для досудового урегулювання спору. 21 червня 2024 року ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №21062024, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до боржників первісного кредитора, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №837121 від 19 червня 2023 року на суму 15483,6 грн, з яких залишок по тілу кредиту 1980 грн та заборгованість за відсотками 13503,6 грн, що підтверджено витягом з реєстру боржників по договору факторингу №21062024 від 21 червня 2024 року. Встановлені обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №837121 від 19 червня 2023 року з додатками, копією довідки про ідентифікацію, копією договору факторингу №21062024 від 21 червня 2024 року, копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу, розрахунком заборгованості, іншими документами доданими до матеріалів справи. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до змісту ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. Суд встановив, що ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №837121 у вигляді електронного документу. Договір підписаний електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора Н088, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Уклавши договір, сторони домовилися про всі істотні умови договору, а тому у них виникли взаємні права та обов`язки. ТОВ «Селфі кредит» надав відповідачу кредитні кошти на визначених договором умовах, відповідач кредитні кошти та відсотки за користування кредитними коштами не повернула. ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 15483,6 грн. Отже, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є належним позивачем. Відповідач не надала суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань. Разом з тим, відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідачка [PERSON] є дружиною військовослужбовця, який перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується копією довідки з військової частини та копією свідоцтва про шлюб, а тому на відповідачку поширюються норми вказаного Закону. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідачки підлягає стягненню заборгованість в розмірі 1980 грн, яка складається з тіла кредиту. Розподіл судових витрат. Відповідно до положень ч.1, п.п.1, 2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн, позов задоволений на 12,8%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 310,07 грн (2422,40:100%х12,8%) судового збору. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд дійшов таких висновків. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на правову допомогу та становить 8000 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви акт №8346 наданих послуг згідно договору №0107 від 01 липня 2025 року, детальний опис робіт наданих послуг до акту №834 від 08 жовтня 2025 року. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц. На підтвердження відповідних витрат на правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Суд встановив, що представник позивача Усенко М.І. представляє інтереси ТОВ «ФК «Кредит Капітал» на підставі договору про надання правничої допомоги від 01 липня 2025 року. Водночас у позовній заяві представник позивача зазначив, що на підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги надається копія договору про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2024 року, укладеного між позивачем та АО «Апологет». Згідно п. 2.3 договору №0107 про надання юридичних послуг, вартість послуг виконавця за одну кредитну справу складає 8000 грн без ПДВ. Згідно Акту №834 наданих послуг згідно договору №0107 від 01 липня 2024 року, складеного та підписаного сторонами, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» прийняло послуги, надані АО «Апологет», вартість яких складає 8000 грн. Оплату послуг необхідно здійснити протягом року з моменту підписання Акту. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем, дійсно, були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі. Суд задовольнив позовні вимоги на 12,8%, отже відшкодування підлягають витрати позивача на правову допомогу у розмірі 1024 грн (8000:100%х12,8%).

Outcome: approved