Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивача звернулася до Південного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.12.2021 [PERSON] з АТ «Альфа Банк» було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501402106. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання відповідачем умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 08.05.2025 заборгованість за кредитним договором становить 149010,06 грн, з яких 64788,87 грн заборгованість по тілу кредиту, 84221,19 грн заборгованість по відсотках. З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу [PERSON] направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимогу залишено відповідачем без реагування. Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 18.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 30.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач судове засідання не з`явилася, з заявами та клопотаннями не зверталася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи 06.12.2021 [PERSON] підписала оферту на укладання угоди про надання кредиту №501402106, анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту та графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір (а.с.38-45). Відповідно до копії Витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022 змінено найменування з АТ «АЛЬФА БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, загальна заборгованість згідно кредитного договору №501402106 від 06.12.2021 станом на 08.05.2025 складає 149010,06 грн, з яких 64788,87 грн заборгованість по тілу кредиту, 84221,19 грн заборгованість по відсотках (а.с.59). Отримання та користування кредитом підтверджується меморіальним ордером від 06.12.2021 та випискою по особовому рахунку за період з 06.12.2021 по 08.05.2025 (а.с.46-55). 11.04.2025 представник АТ «СЕНС БАНК» звернувся до відповідача з досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань, що підтверджується поштовим відправленням (а.с.56-58). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Також ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) наголосив на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства, однак [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати кредиту. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за кредитним договором в розмірі 149010,06 грн, з яких 64788,87 грн заборгованість за кредитом, 84221,19 грн заборгованість по відсотках. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Суду надано копію Договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025 укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Смарт Лекс» в особі Лойфера А.Е.; довіреність на представництво у суді інтересів банку адвокату Кізко Л.С. при цьому у матеріалах справи відсутні докази того, що остання знаходиться у трудових відносинах або ж є членом АО «Смарт Лекс». До матеріалів позовної заяви не долучені докази того, що Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» дійсно надавалась правнича допомога та послуги, визначені в пункті 1.1.1 договору №1006 від 28.01.2025 зокрема, відсутні акти виконаних робіт чи інші первинні документи, що фіксують факт виконання робіт щодо підготовки та подання позовної заяви чи вчинення інших дій, пов`язаних із наданням правової допомоги у даній справі. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги, зокрема детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, тощо, є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. За вказаних обставин, у суду відсутні правові підстави для відшкодування позивачу понесених витрат на правничу допомогу. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов АТ «СЕНС БАНК» - адвоката Кізко Л.С. до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 149010,06 грн та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved