Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим, яку обґрунтовує тим, що є дочкою [PERSON] , який з 13.06.2025 був призваний на військову службу при мобілізації. З 06.11.2019 [PERSON] проходив військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] Збройних Сил України на посаді водія 3 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону. 17.09.2021 вибув до населеного пункту Каланчак Херсонської області для виконання службових (бойових) завдань. [INFO] під час виконання бойових завдань, пов`язаних із несенням військової служби щодо захисту Батьківщини та її територіальної цілісності, поблизу населеного пункту Каланчак Херсонської області військовослужбовець [PERSON] зник безвісті. Згодом, стало відомо зі слів співслужбовців та місцевих мешканців, що 24.02.2022 [PERSON] , за наказом командира на закріпленому за ним вантажному автомобілі у складі автоколони, здійснював підвіз боєприпасів біля селища Каланчак Скадовського району Херсонської області. У цей час стався напад ворожого гвинтокрила на автоколону та автомобіль, яким керував [PERSON] , вибухнув через потрапляння снаряда. [PERSON] загинув на місці, а його тіло обгоріло. Співробітники Каланчацької селищної ради Херсонської області та місцеві мешканці, які прибули на місце події, впізнали [PERSON] за характерними ознаками: золоті коронки на зубах, татуювання та браслет на руці. Через інтенсивні бойові дії та стрімку окупацію евакуювати тіло [PERSON] не було об`єктивної можливості, тому його захоронили місцеві мешканці неподалік місця загибелі, про що за першої можливості повідомили його співслужбовців. Вказує, що із матеріалів відповідного службового розслідування вбачається, що під час виконання бойових завдань, а саме підвозу боєкомплекту в районі населеного пункту Каланчак Херсонської області, стався авіаційний наліт по колоні та пропав зв`язок із [PERSON] . Фактів підтвердження перебування в полоні немає. Розшукові заходи провести не виявляється можливим, оскільки територія, на якій був авіаційний наліт по колоні, перебуває під контролем Збройних Сил Російської Федерації. [PERSON] вважається таким, що не повернувся до пункту постійної дислокації (втрачено зв`язок) з 24.02.2022 . 29.05.2022 за фактом безвісного зникнення [PERSON] розпочато кримінальне провадження, досудове розслідування у якому триває до цього часу. 20.07.2023 [PERSON] набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, оголошений у розшук, але станом на тепер підтвердження про перебування у полоні відсутнє, місцезнаходження залишається невстановленим. Через те, що з дня безвісного зникнення [PERSON] пройшло вже майже три з половиною роки і немає жодних відомостей про його перебування у полоні чи принаймні про те, що він вижив після описаних подій, які, навпаки, однозначно дають підстави вважати його загиблим, то заявник вважає за доцільним оголосити батька померлим. Оголошення його померлим породжує для неї юридичні наслідки, оскільки від нього залежить реалізація своїх особистих немайнових і майнових прав та інтересі, а саме надасть можливість здійснити державну реєстрації його смерті та отримати свідоцтво про смерть, перепоховати після звільнення тимчасово окупованої території та визначення місця його захоронення, відшкодувати завдану моральну шкоди у зв`язку із його загибеллю, та реалізувати права на спадкування тощо. У зв`язку з викладеним, просила оголосити померлим від [INFO] у селищі Каланчак Скадовського району Херсонської області громадянина України [PERSON] у віці 50 років, який народився [INFO] в місті Бердянську Запорізької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , під час дії воєнного стану та проходження військової служби і безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із забезпеченням національної безпеки і оборони, стримування та відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України. Ухвалою від 04.08.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами окремого провадження, судове засідання призначено на 14 годину 09.19.2025, яке неодноразово відкладалось (а. 54). 04.09.2025 від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, зазначила, що вимоги викладені у заяві підтримує за умови надання свідками пояснень, які дійсно підтвердять факт смерті його сина (а.с. 84). Крім цього, 04.09.2025 від [PERSON] надійшли письмові пояснення щодо вимог заяви, в якій остання вказала, що її син дійсно був військовослужбовцем та дійсно зник у невідомому напрямку, про що її було повідомлено. На цей час будь-які звістки з приводу встановлення її сина [PERSON] відсутні. 03.05.2023 за її заявою відділенням поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було зареєстровано кримінальне провадження № 12023170470000165 за фактом зникнення безвісті 24.02.2022 під час виконання бойового завдання її сина [PERSON] (військовослужбовця ЗСУ), з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України. Відділенням поліції № 2 03.08.2023 кримінальне провадження № 12023170470000165 у порядку ст. 218 КПК України передано до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, розслідування триває. Вимоги викладені у заяві вона підтримує та просить їх задовольнити, за умови надання свідками пояснень, які дійсно підтвердять факт смерті її сина [PERSON] . Адже наголошує, що у неї є великі сумніви в тому що ці свідки можуть повідомити саме ту інформацію яка може лягти як доказова база смерті його сина. Їй не віриться що син помер, але ж вже минуло 3 роки, ніяких звісток не має про його місце знаходження (а.с. 86-87). 08.09.2025 від заінтересованої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення щодо заяви, в яких вона зазначила, що вона є дочкою [PERSON] , якого заявник просить оголосити померлим, та, відповідно сестрою [PERSON] . Зазначені у заяві обставини, на які заявник посилається в обґрунтування своїх вимог, вважає, що відповідають дійсності та підтверджуються доказами, а тому заява повністю нею підтримується. Вказує, що вона із [PERSON] постійно спілкувалась. Він з 2015 проходив військову службу, спочатку за мобілізацією, а з 2019 за контрактом у військовій частині [NUMBER] . У вересні 2021 [PERSON] повідомив їй, що його відрядили до селища Каланчак Херсонської області. 24.02.2022 після вторгнення Російської Федерації до України зв`язок із ним перервався. Згодом [PERSON] спілкувалась із співслужбовцями військовослужбовця та мешканцями селища Каланчак Херсонської області, зі слів яких стало відомо, що 24.02.2022 під час підвозу боєприпасів біля вказаного населеного пункту через напад ворожого гвинтокрила вантажний автомобіль, яким керував [PERSON] , вибухнув та останній загинув на місці. Тіло [PERSON] сильно обгоріло, але працівники селищної ради та місцеві мешканці його впізнали та захоронили поряд із місцем загибелі, оскільки через інтенсивні бої та окупацію евакувати тіло не було можливості. На цей час Скадовський район Херсонської області, де розташоване селище Каланчак, та знаходиться місце захоронення тіла [PERSON] , все ще тимчасово окуповано Російською Федерацією. Зазначені вище відомості співслужбовців та місцевих мешканців співпадають із даними відповідного службового розслідування, за результатами якого [PERSON] вважається таким, з яким втрачено зв`язок з 24.02.2022. За фактом безвісно зникнення [PERSON] також розпочато кримінальне провадження. [PERSON] набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, оголошений у розшук, але до цього часу немає ніякої інформації про перебування його у полоні чи в іншому місці, поранення чи принаймні про те, що він живий. Оскільки місце загибелі та захоронення [PERSON] тимчасово окуповано, одержати необхідне лікарське свідоцтво про смерть та провести на його підставі державну реєстрацію смерті [PERSON] немає жодної можливості. Водночас, описані обставини та докази однозначно дають усі підстави вважати, що [PERSON] загинув [INFO] у селищі Каланчак Херсонської області у зв`язку з воєнними діями. Враховуючи викладене, вважає, що вимоги заяви є обґрунтованими, такими, що відповідають дійсним обставинам справи, ґрунтуються на нормах права та підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому на її думку заяву слід задовольнити та оголосити [PERSON] померлим (а.с. 101-103). 08.09.2025, 29.09.2025, 08.12.2025, 24.12.2025, 26.01.2026 та 23.02.2026 від заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли заяви про проведення розгляду справи за відсутності представника. Заперечення щодо розгляду справи відсутні (а.с. 112, 134, 148, 159, 178). 09.09.2025 від заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення щодо заяви, які представник просив врахувати під час розгляду справи (а.с. 115-119). 06.11.2025 за клопотанням представника заявника допитано у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . Ухвалою суду від 08.12.2025, задоволено клопотання представника заявника про допит свідків у режимі відеоконференції (а.с. 151-152). 08.01.2026 до суду від представника заінтересованої особи Кравченко Л.С. надійшла заява про проведення судового засідання без його участі (а.с. 164). 08.01.2026 за клопотанням представника заявника допитано у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . Ухвалою суду від 08.02.2026, задоволено клопотання представника заявника про допит свідка у режимі відеоконференції (а.с. 167). 03.02.2026 за клопотанням представника заявника допитано у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . Представник заявника у судовому засіданні 24.02.2026 вимоги заяви підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Від допиту свідка [PERSON] сторона заявника відмовилась, оскільки вважає, що достатньо тих показів які надали інші свідки. Представники заінтересованих осіб у судове засідання, призначене на 24.02.2026, не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Заслухавши представника заявника, дослідивши заяву та додані до неї письмові докази, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до повідомлення [INFO] від 18.06.2015 № 1312, військовозобов`язаний [PERSON] , відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», з 13.06.2015 призваний на військову службу при мобілізації (а.с. 20). Згідно Витягу з Наказу командира військової частини [NUMBER] від 06.11.2019 № 269, вбачається, що наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 06.11.2019 № 224-РС, [PERSON] було прийнято на військову службу за контрактом, призначено на посаду водія 3 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини, укладений контракт на 3 роки (а.с. 21). Відповідно до Витягу із Наказу командира військової частини [NUMBER] від 17.09.2021 № 190, військовослужбовців протитанкового артилерійського дивізіону військової частини, в тому числі [PERSON] , вважати такими, що станом на 17.09.2021 вибули в район населеного пункту Каланчак Херсонської області в підпорядкування командира оперативного командування « [INFO] » для виконання службових (бойових) завдань. (а.с. 24). Відповідно до сповіщення військової частини [NUMBER] від 03.05.2023 № 2046, старший механік-водій-гранатометник протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону, сержант [PERSON] , 1971 року народження, відданий військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність вибув у складі протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону в район бойового чергування для виконання бойових завдань. З 24.02.2022 втрачено зв`язок поблизу населеного пункту Каланчак, Херсонської області та вважається тимчасово безвісти зниклим до моменту з`ясування його місцезнаходження. (а.с. 25). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18) Актом службового розслідування по факту зникнення безвісти наступних військовослужбовців військової служби за контрактом: солдата [PERSON] , водія 3 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону, сержанта [PERSON] , старшого механіка водія гранатометника 3 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини [NUMBER] , стверджується, що згідно витягу із наказу від 17.09.2021 № 190 станом на 17.09.2021 сержант [PERSON] вибув в район населеного пункту Каланчак Херсонської області в підпорядкування командира оперативного командування « [INFO] » для виконання службових (бойових завдань). З пояснень начальника штаба першого заступника командира протитанкового артилерійського дивізіону майора [PERSON] та заступника командира протитанкового артилерійського дивізіону з морально-психологічного забезпечення майора [PERSON] стало відомо, що 24.02.2022 командир 3 протитанкової артилерійського дивізіону здійснив доповідь про те, що [INFO] під час виконання бойових завдань, а саме підвозу боєкомплекту в районі населеного пункту Каланчак, Херсонської області стався авіаційний наліт по колоні та пропав зв`язок з військовослужбовцями протитанкового резерву № [NUMBER] , а саме сержантом [PERSON] та солдатом [PERSON] . Станом на 12.05.2022 з 24.02.2022 по теперішній час зв`язку з сержантом [PERSON] та солдатом [PERSON] не має. Фактів підтвердження перебування в полоні або загибелі військовослужбовців немає. На зв`язок військовослужбовців не виходили. Розшукові заходи провести не виявляється можливим, оскільки територія на якій був авіаційний наліт по колоні 3 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону військової частини [NUMBER] перебуває під контролем Збройних Сил Російської Федерації. (а.с. 26-29). Згідно з Витягом з Єдиного реєстру осіб зниклих безвісти за особливих обставин, [PERSON] значиться таким, що зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій) (а.с. 39). Згідно листа старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області підполковника поліції Сайко Наталії від 07.07.2025 та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що слідчими спеціалізованої групи з розшуку безвісті зниклих за особливих обставин Слідчого управління ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12022082080000786, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] , [INFO] . Постановою від 28.05.2025, на підставі заяви та долучених до неї матеріалів, в порядку ч. 6 ст. 55 КПК України, в кримінальному провадженні № 12022082080000786 від 29.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнано потерпілою [PERSON] , [INFO] , та остання набула права та обов`язки, передбачені ст. 56 та 57 КПК України. У даному кримінальному провадженні проводяться заходи на встановлення місцезнаходження зниклого безвісті за особливих обставин [PERSON] , [INFO] (а.с. 35, 36). Відповідно до листа Управління з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин (Секретаріату Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин) від 17.04.2025 91897741), відомості про [PERSON] , [INFO] , внесені до Реєстру. Дата набуття правового статусу особи, зниклої безвісті за особливих обставин, 20.07.2023. За інформацією Національної поліції України, слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування в окремому провадженні за фактом зникнення безвісті військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення частина перша статті 115 Кримінального кодексу України. Станом на сьогодні досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні триває. Проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії та інші заходи, спрямовані на всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження та прийняття в ньому рішення згідно з кримінальним процесуальним законодавством України. На цей час місцезнаходження [PERSON] , [INFO] , залишається невстановленим. [PERSON] , [INFO] , оголошено в розшук, як зниклого безвісті, про що відповідні відомості внесені до обліку інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». На цей час поліція вживає заходів, спрямованих на отримання відомостей про долю зниклого, та перевіряє інформацію, яка може сприяти його розшуку. За інформацією державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», яке згідно з розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 17.03.2022 № 228-р «Про визначення державного підприємства, яке виконує функції Національного бюро» та від 31.05.2022 № 434-р «Питання виконання Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року» виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, станом на тепер підтвердження про перебування у полоні [PERSON] , [INFO] , від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного хреста відсутнє (а.с. 41-43). Допитаний в судовому засіданні 06.11.2025 свідок [PERSON] пояснив суду, що із [PERSON] проходив службу у військовій частин [NUMBER] з 22.10.2020, були знайомі. Він був в наряді, а вони виїхали у визначену командиром точку. Приблизно о 08 ранку була команда виїжджати до м. Херсон. По ходу, до колони доєдналися інші, в т.ч. і [PERSON] , «Камаз» зупинився, російські солдати всіх витягли з автомобіля в стався раптово вибух. Як потім сказав йому інший солдат, ракета з вертольоту потрапила в «Камаз», в якому був [PERSON] . Останній раз він бачив [PERSON] вранці цього дня, як вони виїжджали на позиції. Свідок та інші потрапили у полон, але з ними [PERSON] не було. В колоні було два автомобіля «Камаз», одним керував [PERSON] , іншим [PERSON] . Сам момент того як автомобіль, яким керував [PERSON] , взірвався він не бачив, так як вже лежав на землі. Чи вийшов з «Камазу» [PERSON] йому не відомо. На першому «Камазі» було 3 чоловіків, та вони потрапили у полон. Позаду було ще МТБЛ, вони вийшли з оточення. Інші знайомі говорили йому, що [PERSON] загинув. Це було біля смт Каланчак, яке наразі окуповане. Всіх їх 4-х взяли до полону і разом відвезли до Криму. Він звільнився з полону 19.03.2025. В судовому засіданні 08.12.2025 було допитано у якості свідка [PERSON] , який пояснив, що [PERSON] він особисто не знає. У смт. [PERSON] проживав з народження, із жовтня 2020 є заступником селищного голови. РФ захопило смт. Каланчак 24.02.2022. 26.02.2022 до нього додому приїхав [PERSON] і повідомив що на дорозі стоять два авто ЗСУ, один спалений, один пошкоджено, і в спаленому автомобілі тіло військовослужбовця. Він з іншими поїхали забирати тіло. На блокпосту їх довго не пропускали (1 година) потім доїхали до автомобіля. Там були мародери, їх вони прогнали. В кабіні знаходилось обгоріле тіло військовослужбовця. [PERSON] впізнав тіло як гр. [PERSON] по золотому зубу та браслету. Потім, тіло [PERSON] , яке сильно обгоріло, захоронили на центральному кладовищі селища Каланчак. [PERSON] [PERSON] фермер, він надавав військовим допомогу, особисто знав [PERSON] , що він з [PERSON] і був водієм. В подальшому, росіяни викопали тіла і вивезли в невідомому напрямку. [PERSON] залишився на окупованій території, так як його батько у важкому стані і не пересувається. Зі слів очевидців, тіла були викопані і вивезені. Про загибель [PERSON] він повідомив комбату [PERSON] . [PERSON] на [PERSON] був обгорілим, його документів він не бачив. В судовому засіданні 03.02.2026 було допитано в якості свідка [PERSON] , який пояснив, що він проходив військову службу у в/ч [NUMBER] «Запорізька січ». [PERSON] служив також в 3 дивізіоні. На час вторгнення рф вони (він, [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] ) були в посадці смт. Каланчак. Вони виїхали на автомобілі, [PERSON] рухався на іншому автомобілі позаду і по ньому стріляв вертоліт. Вони втрьох з [PERSON] і [PERSON] потрапили до полону. Особисто [PERSON] і момент вибуху він не бачив, але чув. Що трапилось із [PERSON] йому особисто невідомо. У відповідності до ч. 2 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». У частині другій статті 46ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру. Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який на теперішній час продовжено. Район воєнних (бойових) дій, це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»). Бойові дії, це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зроблено висновок, що «…шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій -правовій визначеності» (пункти 81 - 85). «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також, не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.» (пункти 94 - 100 постанови ВП ВС від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22). За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 20.03.2025 року визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309«Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004. Натомість, наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 року за № 380/43786 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, де зазначено, що територія Скадовського району, до якого входить смт. Каланчак (UА65080000000090947) де 24.02.2022 безвісти зник [PERSON] в результаті бойових дій, під час виконання бойового завдання, є тимчасово окупованою РФ територією України, датою можливості початку бойових дій значиться 24.02.2022, при цьому дата припинення можливості бойових дій не вказана. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про оголошення [PERSON] померлим, оскільки таке оголошення до спливу законодавчо встановленого шестимісячного строку від дня закінчення воєнних дій суперечить вимогам частини другою статті 46 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed