Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Тімофті Василь Іванович, звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла спадкодавець - мати позивача - [PERSON] . Після смерті спадкодавця, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, згідно статті 1241 Цивільного кодексу України та іншого із подружжя немає. Спадкодавцю належав будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . За заповітом, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON] заповіла [PERSON] . Спадкодавиця була постійно зареєстрована та проживала до моменту смерті в спадковому будинку. Після смерті матері спадщину прийняв позивач, так як на нього був складений заповіт та в установлений законом термін він звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Відповідач по справі - спадщини не приймав та на спадкове майно не претендує, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Отже, після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . 12 грудня 2025 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У зв`язку із не наданням спадкоємцем правовстановлюючого документу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, про що винесена відповідна постанова. Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на майно - то позивач змушений звертатись до суду з відповідним позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак його представник адвокат Тімофті Василь Іванович подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять суд позов задовольнити, а справу розглянути за їхньої відсутності. В судове засідання представник відповідача Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за житія спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла спадкодавець - мати позивача - [PERSON] . Після смерті спадкодавця, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, згідно статті 1241 Цивільного кодексу України немає. Спадкодавцю належав будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . За заповітом, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON] заповіла [PERSON] . Спадкодавець була постійно зареєстрована та проживала до моменту смерті в спадковому будинку. Після смерті матері спадщину прийняв позивач, так як на нього був складений заповіт та в установлений законом термін він звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Отже, після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . 12 грудня 2025 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У зв`язку із не наданням спадкоємцем правовстановлюючого документу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено, про що винесена відповідна постанова. Саме тому, позивач виготовив технічний паспорт, згідно якого до складу спадкового майна входить: 1. Житловий будинок-літ. «А» 2. Ганок-літ. «а» 3. Літня кухня - літ. «»Б» 4. Навіс літ - «В» 5. Убиральня - літ. «Г» 6. Сарай - літ. «Д», «Е», «Є», «Ж» 7. Погріб - літ. «З» 8. Вхід до погребу - «Звх.Пг» 9. Навіс - літ. «И» 10. Гараж - літ. «І» 11. Ганок -літ. «і» 12. Колодязь -№1 13. Ворота- №2 14. Огорожа - №3, №4, №6 15. Хвіртка - №5, №7 16. Вимощення - № І Згідно звіту про оцінку майна - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами - ринкова вартість складає 121 937,00 гривень. Згідно висновку експертного технічного обстеження будівель та споруд №75/25 від 09 грудня 2025 року, побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - відповідає вимогам діючих архітектурно-будівельних, санітарних та протипожежних норм і подальша їх експлуатація за призначенням можлива. Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на майно - то позивач змушений звертатись до суду з відповідним позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved