Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] ,у якому просить : 1) стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи : 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд 30, реквізити IBAN № [NUMBER] у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості: за кредитним договором №8693459 - в розмірі 24060,00 грн, з яких 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7200,00 грн сума заборгованості за відсотками, 10860,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами; за кредитним договором №5261946 - в розмірі 26665,91 грн, з яких 7999,99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15805,92 грн сума заборгованості за відсотками, 2860,00 сума заборгованості за штрафами. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 50725,91 грн. 2) стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 23.01.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8693459, який підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відровідно п.п. 2.1 п. 2 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, які надані відповідачем первісному кредитору. 12.09.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12092025. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 12.09.2025 до договору факторингу №12092025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 24060,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7200,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 10860,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами. Крім того, 21.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5261946. Відровідно п.2.1 Договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом у особистому кабінеті, і яка зазначена в кредитному договорі. 25.09.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №25092025. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 25.09.2025 до договору факторингу №25092025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 26665,91 грн, з яких: 7999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15805,92 грн - сума заборгованості за відсотками, 2860,00 грн сума заборгованості заштрафами. Всупереч умовам вказаних кредитних договорів відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 50725,91грн. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25.12.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачці запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та в разі неяки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзиву на позов не подала. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 23.01.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 8693459 про надання споживчого кредиту, у відповідності до умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 6000 грн на строк 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,00 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Вказаний договір [PERSON] підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А8383 23.01.2025 о 12:18 год. Також Відповідачка підписала таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту, в якому також зазначені основні умови кредитування. Відповідно до довідки ТОВ «Пейтек», між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Пейтек» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів №190122-1 від 19.01.2022 (втратив чинність 04.07.2024) та договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №04072024-3 від 04.07.2024 (чинний з 04.07.2024). Відповідно, було успішно перераховано кошти на користь фізичних осіб (отримувачів) від ТОВ «Авентус Україна», зокрема : 23.01.2025 на суму 6000,00 грн на картку № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви встановлено, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 8693459 від 23.01.2025 у загальному розмірі 24060,00 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за основним боргом; 7200,00 грн - заборгованість за відсотками, 10860,00 грн заборгованість за штрафами. 12.09.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу № 12092025,за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт (ТОВ «Авентус Україна») - відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб- Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в день підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Сторонами договору факторингу підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 1 за договором факторингу № 12092025 від 12.09.2025. На підтвердження переходу до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до відповідача позивачем надано до матеріалів справи витяг з Реєстру Боржників №1 до договору факторингу № 12092025, згідно з якими до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] ( [NUMBER] ) від ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором 8693459 в сумі 24060,00 грн, у т.ч. за основною сумою боргу 6000,00 грн, за відсотками 7200,00 грн, за пенею, штрафами 10860,00 грн. Крім того, 21.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 5261946 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Укладення Договору здійснюється Сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або мобільний застосунок «Credit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в т.ч. шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході в особистий кабінет, та/або шляхом перевірки правильності введення паролю до особистого кабінету (п.1.1 Договору). Відповідно п.п. 1.2-1.3 Договору Товариство надає клієнту грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 8000,00 грн. Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Відповідно до п. 1.4.1. стандартна процента ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 35360,00 грн; 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 33856,00 грн (п. 1.6 Договору) Відповідно до п. 2.1 Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Згідно із п. 3.1 Договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування. Вказаний договір підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором «30544» 21.01.2025 о 15:21 год.. Окрім того, відповідачка за допомогою електронного підпису підписала Додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5261946 від 21.01.2025, яким є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також паспорт споживчого кредиту, у якому також зазначені основні умови кредитування. Відповідно до довідки ТОВ «Пейтек», між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №03012024-1 від 03.01.2024. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 21.01.2025 на суму 8000,00 грнна картку № 5168745128743223. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви встановлено, що [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 5261946 від 21.01.2025 узагальному розмірі 26665,91 грн, з яких: 7999,99 грн - заборгованість за основним боргом; 15805,92 грн - заборгованість за відсотками, 2860,00 грн заборгованість за штрафними санкціями. 25.09.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір факторингу № 25092025,за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 5261946 від 21.01.2025 узагальному розмірі 26665,91 грн, з яких: 7999,99 грн - заборгованість за основним боргом; 15805,92 грн - заборгованість за відсотками, 2860,00 грн заборгованість за штрафами, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договоруфакторингу № 25092025. Наявність заборгованості за кредитними договорами зумовила звернення ТОВ «ФК ЄАПБ» до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін уформулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Відповідно до постанови НБУ від 20.12.2023 №172, цифровий власноручний підпис (далі ЦВП) - електронний підпис, що є власноручним підписом фізичної особи, створеним на екрані електронного сенсорного пристрою. Укладення окремого договору щодо використання клієнтом установи КЕП, ЦВП, УЕП з кваліфікованим сертифікатом, кваліфікованої електронної печатки, електронної печатки з кваліфікованим сертифікатом не вимагається за умови дотримання вимог цього Положення. У статті 3 ЗаконуУкраїни "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укластиелектронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону УкраїниПро електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними длядоговорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] було укладено кредитні договори (№ 8693459 від 23.01.2025 з ТОВ «Авентус Україна» та № 5261946 від 21.01.2025 з ТОВ «Лінеура Україна»). Первісні кредитори умови кредитних договорів виконали належним чином, надавши відповідачці грошові кошти. Однак, відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконала, у визначені строки погашення заборгованості не здійснила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем склалась заборгованість у загальному розмірі 50725,91 грн (за кредитним договором № 8693459 від 23.01.2025 у розмірі 24060,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7200,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 10860,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами; за кредитним договором № 5261946 від 21.01.2025 у розмірі 26665,91 грн, з яких: 7999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15805,92 грн - сума заборгованості за відсотками, 2860,00 грн сума заборгованості за штрафами. Доказів сплати суми кредиту та відсотків за кредитними договорами або ж власного розрахунку заборгованості відповідачкою не надано, правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалася. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у загальному розмірі 37005,91 грн (за кредитним договором № 8693459 від 23.01.2025 у розмірі 13200,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7200,00 грн - сума заборгованості за відсотками;за кредитним договором № 5261946 від 21.01.2025 у розмірі 23805,91 грн, з яких: 7999,99 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15805,92 грн - сума заборгованості за відсотками) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь пені/штрафів у загальному розмірі 13720,00 грн (10860,00 грн за кредитним договором № 8693459 від 23.01.2025; 2860,00 грн за кредитним договором № 5261946 від 21.01.2025), суд зазначає наступне. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для стягнення сум пені/неустойки, нарахованих після 24 лютого 2022 року, а тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] пені/штрафів у загальному розмірі 13720,00 грн задоволенню не підлягають. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 72,95%, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2208,93 грн (3028,00 грн*72,95/100). На підставі викладеного,

Outcome: partial