Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач ТОВ " Бізнес Позика" звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договорами №475441-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023 року в розмірі 75 373,91 грн., а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що ТОВ «Бізнес Позика» 17.09.2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №475441-КС-001 про надання кредиту. 17.09.2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №475441-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7597 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 17.09.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір №475441-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - договір). Також 23.10.2023 року між сторонами була укладена Додаткова угода №1 до Договору надання кредиту №475441-КС-001 за умовами якої сторони домовились внести зміни в п.1 договору та викласти в наступній редакції «термін дії договору», а саме «Термін дії договору до 07.10.2024 року». Також 08.10.2024 року між сторонами була укладена Додаткова угода №2 до Договору надання кредиту №475441-КС-001 за умовами якої сторони домовились внести зміни в п.1 договору та викласти в наступні редакції «термін дії договору», а саме «Термін дії договору до 07.07.2025 року». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (яка позичальником вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором №475441-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість за договором №475441-КС-001 про надання кредиту в розмірі 75373,91 грн, з них: 9000 грн - заборгованість за кредитом, 65421,26 грн - заборгованість за процентами, 952 грн - заборгованість за комісією, яку позивач просив суд стягнути на свою користь. Ухвалою судді від 30 вересня 2025 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження з повідомлення сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`явився, через систему електронний суд 02.11.2025 року, 05.02.2026 року, 23.02.2026 року подавав клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю залучення адвоката та належного захисту його прав. При вирішенні питання про можливості розгляду справи без участі осіб, які не з`явилися, суд виходить з такого. Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст. 223 ЦПК України, згідно з якою неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстави першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Представник позивача в позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі. Також в даній справі має місце повторна (неодноразова) неявка відповідача [PERSON] в судове засідання. Отже, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні. При цьому, відповідач за час розгляду справи у суді не скористався своїм правом на укладення договору про надання правничої допомоги, а також на подання відзиву на позовну заяву та участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, хоча не був позбавлений такої можливості, як і можливості надати відповідні докази на підтвердження своїх можливих заперечень щодо позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 17.09.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №475441-КС-001 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Того ж дня, ТОВ « БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №475441-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023 року. [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №475441-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023 року на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7597 на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 2.1 договору, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в розмірі 9000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк, на який надається кредит, 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом: 2,00000000 відсотків в день, фіксована, знижена процентна ставка за кредитом 1,15011539 відсотків в день, фіксована. Комісія за надання кредиту становить 1350 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 9000 грн. Термін дії договору: до 03.03.2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 23400 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9168,16 процентів. Сторонами в п. 3.2.3 договору про надання кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Пунктом 3.2.4 договору визначено, що у випадку неповернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7597. До вказаного договору додані правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта. Згідно витягу із анкети [PERSON] з інформаційно-телекомунікаційної системи https.//my.tpozyka.com/, відповідачем вказано персональні дані, а також номер телефону [NUMBER] та номер банківської картки для перерахунку коштів № [NUMBER] . 23.10.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] підписано Додаткову угоду №1 до договору №475441-КС-001 від 17 вересня 2023 року про надання кредиту, яка підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8977, якою позичальник підтвердив наявність у нього заборгованості за кредитодавцем за кредитним договором станом на 23.10.2023 року на суму 12 306,36 грн., з яких 9000 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 2357,71 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом та 952,65 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту. Згідно умов Додаткової угоди №1 до договору №475441-КС-001 від 17 вересня 2023 року про надання кредиту сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом становить 0,8625865% в день до 18.12.2023 року включно та 1,15011539% в день; з 19.12.2023 року - 1,15011539 в день фіксована. Термін дії кредитного договору продовжено до 07.10.2024 року. Також 08.01.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] підписано Додаткову угоду №2 до договору №475441-КС-001 від 17 вересня 2023 року про надання кредиту, що підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8051, якою позичальник підтвердив наявність у нього заборгованості за кредитодавцем за кредитним договором станом на 08.01.2024 року на суму 19 323,329 грн., з яких 9000 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 9370,64 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом та 952,65 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту. Згідно умов Додаткової угоди №1 до договору №475441-КС-001 від 17 вересня 2023 року про надання кредиту сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом становить 0,8625865% в день до 04.03.2024 року включно та 1,15011539% в день; з 05.03.2024 року - 1,15011539 в день фіксована. Термін дії кредитного договору продовжено до 07.07.2025 року. Враховуючи умови додаткової угоди орієнтовна загальна вартість наданого кредиту в частині заборгованості становить 69230,35 грн. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9000 грн., про що свідчать дані підтверджень про здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофіГід». Також відповідно до виписки по банківській картці № [NUMBER] , витребуваною ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2025 року, в АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , 17.09.2023 року було зараховану на вказану карту 9000 грн. кредитних коштів. Відповідно до наданих позивачем довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 04.09.2025 року заборгованість за договором №475441-КС-001 від 17 вересня 2023 року про надання кредиту розрахована за період з 17.09.2023 року по 07.07.2025 року і становить 75373,91 грн, що складається з заборгованості за кредитом - 9000 грн, заборгованості по відсотках - 65421,26 грн, заборгованість по комісії - 952,65 грн. При цьому, з наданого позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» розрахунку заборгованості, вбачається, що [PERSON] в період строку наданого йому кредиту на виконання умов договору сплатив 2437,50 грн, які були зараховані на погашення: відсотків - 2040,16 грн, комісії - 397,34 грн. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір-це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною 5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Судом встановлено, що укладеним 17 вересня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] договором №475441-КС-001 про надання кредиту (електронна форма) погоджено, що останньому надаються грошові кошти в розмірі 9000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, строком на 24 тижні до 03.03.2024 року зі сплатою процентів за ставкою - 1,5011539% в день. Аналогічні умови викладені в паспорті споживчого кредиту (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником), який 17.09.2023 року був підписаний [PERSON] разом з договором про надання кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора - електронного підпису UA-2443. З наявного в матеріалах справи договору про надання кредиту та паспорта споживчого кредиту вбачається, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] в належний спосіб погодили розмір кредиту - 9000 грн, строк кредитування - 24 тижні, процентну станку яка нараховується в період строку кредитування, а саме - процентну ставку в день - 1,5011539%, тобто сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору. 23.10.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору №475441-КС-001 про надання кредиту від 17 вересня 2023 року. Додаткова угода [PERSON] була підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8977, 23.10.2023 року. Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 03.03.2024 р.». Згідно п.1 Додаткової угоди: «Позичальник підписанням цієї Додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 23.10.2023 року на суму 12 306,36 грн., з яких 9000 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 2357,71 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом та 952,65 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту. Також 08.01.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до договору №475441-КС-001 про надання кредиту від 17 вересня 2023 року. Додаткова угода [PERSON] була підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8051, 08.01.2024 року. Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 07.07.2025 року».Згідно п.1 Додаткової угоди: «Позичальник підписанням цієї Додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 08.01.2024 року на суму 19 323,329 грн., з яких 9000 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 9370,64 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом та 952,65 грн. - заборгованість за комісією за надання кредиту. Враховуючи умови додаткової угоди орієнтовна загальна вартість наданого кредиту в частині заборгованості становить 69230,35 грн. Кредитний договір та додаткова угода містять персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП, серію та номер паспорта громадянина України, місце проживання, електронну адресу, номер телефону, а також номер особистого платіжного засобу, на який перераховуватимуться грошові кошти, вказаний самим відповідачем під час укладення договору. У кредитному договорі визначено порядок та умови надання фінансового кредиту, сплати процентів та строк дії. Факт перерахування кредитних коштів відповідачу на рахунок в АТ «Універсал Банк», підтверджується витребуваною судом інформацією та випискою по рахунку АТ «Універсал Банк» про отримання відповідачем кредитних коштів 17.09.2023 року в сумі 9000 грн. Отже, доведеним є факт укладення між сторонами договору №475441-КС-001 про надання кредиту від 17 вересня 2023 року та додаткових угод до нього № 1 від 23.12.2023 року та №2 від 08.01.2024 року. Відповідач на час укладення кредитного договору був обізнаний з процентною ставкою за користування кредитними коштами, орієнтовним розміром кредиту, загальною вартістю кредиту. Проте свої зобов`язання у визначений договором строк щодо повернення кредиту, сплати процентів не виконав. Товариство надало розрахунок заборгованості за договором, який відповідає умовам укладеного договору та підтверджує розмір заборгованості, в тому числі за процентами, нарахованими в межах строку кредитування. Розрахунок заборгованості відповідач [PERSON] не спростував і не навів свій контррозрахунок. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення із [PERSON] заборгованості за простроченими процентами у розмірі 65421,26 грн підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 952,65 грн., то суд виходить з наступного. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. До цих засад віднесено свободу договору (пункт 3), справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6). Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору. Закон України № 1734-VІІІ «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом. Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 9 грудня 2019 року у справі №524/5152/15-ц. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року у справі №204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Із матеріалів справи слідує, що відповідно до умов додаткової угоди №2 до договору №475441-КС-001 про надання кредиту від 17 вересня 2023 року встановлено зобов`язання [PERSON] сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту у розмірі 952,65 грн. Однак, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 952,65 грн не може бути стягнута з відповідача на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 у справі № 582/202/22. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти та нараховані відсотки не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 74421,26 грн., яка складається з основної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 9000 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 65421,26 грн. Отже вимога позивача в частині стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості по тілу кредиту, в тому числі відсотків за користування кредитними коштами є доведеною. Таким чином, відповідач (позичальник) [PERSON] свої зобов`язання за договорами кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів. Крім того, відповідач не оспорив розрахунки позивача, не подав до суду доказів на їх повне або часткове спростування. Тому суд, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 74421,26 грн. Оскільки позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задоволені частково, то при вирішенні питання розподілу судових витрат суд ураховує принцип пропорційності (стаття 141 ЦПК України). За подання позову ТОВ «Бізнес Позика» сплачено 2422,40 грн судового збору, оскільки позов задоволено частково, то із відповідача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2391,78 грн. (2422,40 грн * 74421,26 / 75373,91). Враховуючи наведене та

Outcome: partial