Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Адвокат Ю.Ходаковський, який діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 27.04.2018 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 36. В обґрунтування позову зазначено, що з 27.04.2018 року позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Особисте сімейне життя позивачки з відповідачем не склалось, сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, проживають окремо один від одного. Оскільки примирення та збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки, вона звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.11.2025 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача просив судовий розгляд проводити без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Оголошення про виклик відповідача розміщено з додержанням вимог, передбачених ч. 11 статті 128 ЦПК України. На підставі статті 280 ЦПК України ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02.03.2026 року постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неявкою учасників, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, додані в обґрунтування позовних вимог, судом встановлено, що: 27.04.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис про шлюб № 36 від 27.04.2018 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 27.04.2018 року (а. с. 2). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 10.10.2018 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис про народження № 106 від 10.10.2018 року (а. с. 3). Як вбачається з позовної заяви, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримуються, в зв`язку з чим позивачка вважає подальше збереження сім`ї неможливим, а відповідач не надав жодних доказів на спростування вказаних відомостей. Спір про поділ майна подружжя та місце проживання дитини відсутній. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 24 Сімейного кодексу України, крім іншого, визначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ч. 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до положень статті 110 цього Кодексу. За змістом статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Досліджуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплати суми судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved