Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач ТОВ «Енера Вінниця» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, який мотивував тим, що ТОВ «Енера Вінниця» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕ КП від 14 червня 2018 року № 429), починаючи з 01 січня 2019 року. Вказує, що між відповідачем та товариством укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 15300275, за адресою: [ADDRESS] . Так, згідно сальдово-оборотної відомості за відповідачем значиться заборгованість за спожиту електричну енергію на загальну суму 15071,44 грн. за період з 01.03.2020 по 01.10.2024 та за зазначений період сплачено 4310 грн. Вказує, що згідно пункту 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Зазначає, що станом на момент подання даного позову відповідач заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 15071,44 грн. за період з 01.03.2020 по 01.10.2024 не оплатила, що змушує Товариство звертатися до суду з даним позовом, у зв`язку із чим просить суд стягнути вищевказану суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривні. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 12.12.2024 відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 25.02.2026 у судове засідання представник позивача ТОВ «Енера Вінниця» - Ясінська І.В. не з`явилася, при цьому попередньо за допомогою системи «Електронний суд» скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з`явилася, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлялася судом належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в порядку ч.10 ст. 187 ЦПК України. Заяв та (або) клопотань про розгляд справи у її відсутності або відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що постановив відповідну ухвалу. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що особовий рахунок № [NUMBER] на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я відповідача [PERSON] , про що свідчить детальна довідка споживача, станом на 28.10.204 (а.с.22). Згідно сальдово-оборотних відомостей протягом січня 2020 року по квітень 2024 року відповідач [PERSON] споживала електричну енергію, не сплачуючи вартість спожитої (купленої) електричної енергії (а.с.27-31), у зв`язку із чим у останньої утворилась заборгованість у загальному розмірі 15071,44 грн., про що свідчить довідка про споживання за період з березня 2020 року по червень 2024 року (зворотній бік а.с.22-25). Із довідки про розмір нарахованих платежів та оплати за електропостачання по особовому рахунку № [NUMBER] , судом установлено, що за відповідачем [PERSON] рахується не сплачена сума коштів за користування електричною енергією, в загальному розмірі 15071,44 грн. (а.с.26). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання послуг з постачання та розподілу електричної енергії регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила). Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюються на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 2 вищевказаного Закону визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до статті 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу електричної енергії. Крім того, пунктом 1 частини першої статті 7 Закону передбачено, зокрема, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Також, частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із частиною першою статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до пункту 2 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Згідно із частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 7 Правил визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Крім того, згідно п. 13 абз.5 Розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до вищевказаної довідки про споживання по особовому рахунку № [NUMBER] , яка містяться в матеріалах справи, судом убачається факт споживання [PERSON] електричної енергії та часткову оплату вартість спожитої (купленої) електричної енергії. Таким чином, суд вважає, що відповідач приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки була споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.п.1 п. 6.2. Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Однак, відповідач свої зобов`язання не виконує і за фактично спожиту електричну енергію не розраховується, у зв`язку з чим за період з 01.03.2020 по 01.10.2024 в неї виникла заборгованість на загальну у сумі 15071,44 гривень, що підтверджується сальдовими оборотами по споживачу №15300275. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем порушено зобов`язання щодо обов`язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому вимоги ТОВ «Енера Вінниця» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 гривень. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved