Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У січні 2026 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області позивач [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 07 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1208, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 12 квітня 2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1798. Спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку з тим, що у них різні погляди на життя. Стосунки позивача та відповідача, як між подружжям фактично припиненні, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить його інтересам. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2026 року було відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, просила суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1208, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 12 квітня 2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1798. Спільне життя подружжя не склалося, у зв`язку з тим, що у них різні погляди на життя. Стосунки позивача та відповідача, як між подружжям фактично припиненні, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить його інтересам. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 331 грн 20 коп. До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати пропорційно між сторонами та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved