Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

30 грудня 2025 року адвокат Залокоцька В.Д., в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ДШаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначила, що [INFO] в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області померла тітка позивача [PERSON] [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки площею 1,4330 га, з кадастровим номером 0525310100:01:001:0058, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шаргородської міської ради Шаргородського району Вінницької області, а тепер на території Шаргородської міської ради Жмеринського району, та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №090385. У вказаному державному акті була допущена помилка та зазначено прізвище власника не [PERSON] , а [PERSON] (як був записаний у погосподарських книгах батько померлої), факт належності правовстановлюючого документа [PERSON] було встановлено рішенням Шаргородського районного суду у справі № 152/1235/25 від 27 листопада 2025 року. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом є її племінник позивач [PERSON] . Згідно заповіту від 16 вересня 2004 року №321 спадкодавець, [PERSON] (згідно заповіту [PERSON] ), заповідала усе своє майно [PERSON] , а земельну ділянку площею 1,433 га, яка розташована на території Шаргородської міської ради, [PERSON] . Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру від 27.05.2025 року №81309647 заповіт [PERSON] чинний. Спадкоємцями спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , за законом, відповідно до довідки старости Клекотинського старостинського округу №1 Мурафської сільської ради, є: сестра [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; брат [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; сестра [PERSON] , [INFO] . Спадкоємець за заповітом, [PERSON] , відмовилася від спадщини, що підтверджується заявою від 21 вересня 2017 року №173, посвідченою секретарем виконавчого комітету Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON] .. Спадкоємець за законом, [PERSON] , відмовилася від спадщини, що підтверджується заявою від 05 липня 2016 року №42, посвідченою секретарем виконавчого комітету Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, [PERSON] .. В документах померлої [PERSON] прізвища [PERSON] (заповіт, запис [PERSON] ) і [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) є ідентичними, що підтверджується експертним висновком від 11 квітня 2025 року №056/498-n. Інших спадкоємців, крім племінника спадкодавця позивача [PERSON] після смерті [PERSON] немає. Позивач [PERSON] не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] , оскільки не знав про наявність спадкового майна. Тітка позивача, [PERSON] , не повідомила останнього про своє право власності на земельну ділянку (пай), а також про наявність заповіту. Позивач, [PERSON] , деякий час проживав із тіткою, так як вона в зв`язку з поважним віком та інвалідністю ІІ групи потребувала стороннього догляду, однак на день складення заповіту та відкриття спадщини проживав окремо, внаслідок чого не був обізнаний про останню волю покійної. Про наявність спадкового майна позивач дізнався 15 січня 2023 року з повідомлення керівника ФГ «Слобідське», у якому його повідомили про необхідність оформлення спадщини після смерті [PERSON] для укладення додаткової угоди до договору оренди. Після вказаного повідомлення позивач звернувся до Клекотинського старостинського округу із запитом про наявність чи відсутність заповіту померлої, на що йому було надано довідку від 25 січня 2023 року №1-192, де й зазначено про те, що [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом. Оригінал заповіту позивач знайшов у старому будинку померлої, після чого звернувся до державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніна О.О. з метою оформлення спадщини після смерті тітки за заповітом, проте нотаріус відмовив у оформленні спадщини, посилаючись на пропуск строків для прийняття спадщини. Тому, позивач пропустив строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стала поважна причина, зокрема, необізнаність позивача про наявність заповіту на своє ім`я. При цьому, Клекотинською сільською радою, де посвідчувався заповіт [PERSON] , після смерті останньої, ні нотаріусом не вчинено дії для повідомлення позивача про наявність заповіту, не здійснено його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчить про неналежне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Крім того, позивач не був обізнай про наявність у своєї тітки земельної ділянки, оскільки остання ніколи йому про це не повідомляла. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняв спадщину, так як не був обізнаний про наявність у тітки земельної ділянки, тому представник позивача вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому вважає, що є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини за законом. З огляду на вищевикладене, представник позивача просить визнати строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] пропущеним [PERSON] з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] , в три місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили. Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року цю позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.38). Ухвалою суду від 27 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.57). В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. 24 лютого 2026 року від представника позивача адвоката Залокоцької В.Д. до суду надійшла заява, в якій вона просить судове засідання провести без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.63). Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, однак 31 грудня 2025 року подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника Шаргородської міської ради, проти задоволення позову, в тому числі в підготовчому засіданні, не заперечує (а.с.43). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошеннями про її виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.58). Третя особа [PERSON] , згідно наданого представником позивача повідомлення Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області №60-28.12-35 від 23 лютого 2026 року, померла [INFO] (а.с.65). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. Відповідно копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №81309647 від 27 травня 2025 року, [PERSON] залишила заповіт, який посвідчений 16 вересня 2004 року виконкомом Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (а.с.11). Згідно з копій витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спакдові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81309634 та №81309621 від 27 травня 2025 року, [PERSON] заповіту не залишала та спадкова справу не заводилась (а.с.12-13). Постановою державного нотаріуса Шаргородського державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніна О.О. №363/02-31 від 27 травня 2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВН №065928, [PERSON] , на підставі розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації від 08 лютого 2002 року №35, передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,49 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Клекотинської сільської ради (а.с.15-16). Згідно з копією довідки №1-783 від 07 червня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , на день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] , і в зв`язку з поважним віком та інвалідністю (ІІ група відповідно до записів з погосподарської книги №10 на 2001-2005 роки) потребувала стороннього догляду, який тривалий час здійснював за нею її племінник [PERSON] , [INFO] , і з цієї причини проживав певний період часу разом з нею (а.с.17). Відповідно до копії довідки №1-192 від 25 січня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, відповідно до записів в погосподарській книзів №10, особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] на погосподарському номері в [ADDRESS] , інших зареєстрованих осіб не виявлено. Спадкоємцями спадщини, що залишилися після смерті [PERSON] за заповітом є: [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємцем спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] за законом є: сестра [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; брат [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; сестра [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , виконавчим комітетом Мурафської сільської ради не виявлено (а.с.18). Прізвища [PERSON] (заповіт, запис [PERSON] ) і [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) є ідентичними, що підтверджується експертним висновком від 11 квітня 2025 року №056/498-n (а.с.19). Відповідно до копії заповіту від 16 вересня 2004 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: усе її майно де б воно не було, і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON] , а земельну ділянку площею 1,433 га, яка розташована на території Шаргородської міської ради Шаргородського району Вінницької області, заповіла [PERSON] (а.с.20). Згідно з копією заяви від 21 вересня 2017 року, [PERSON] вказала, що їй відомо про зміст заповіту після смерті [INFO] її тітки [PERSON] . Зазначила, що на спадкове майно не претендує та до суду з позовом про визначення її додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звертатись не буде. Претензій до [PERSON] не має (а.с.21). Відповідно до копії заяви від 05 липня 2016 року, [PERSON] вказала, що [INFO] померла її сестра [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , а також, що вона є спадкоємцем спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] поряд з іншими спадкоємцями, згідно Цивільного кодексу України. Звертатись в суд про встановлення пропущеного строку для прийняття спадщини не буде. Спадщини, що залишилася після смерті сестри [PERSON] , вона не прийняла і на неї не претендує. Від отримання частки у спадщині, що залишилася після смерті [PERSON] , вона відмовляється (а.с.22). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області (а.с.26). Згідно з копією рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2025 року у справі №152/1235/25, встановлено факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №090385 від 15 червня 2003 року, виданий на підставі розпорядження Шаргородської районної державної адміністрації від 11 червня 2003 року №174, виданий на ім`я [PERSON] площею 1,4330 га, з кадастровим номером 0525310100:01:001:0058, належить [PERSON] (а.с.27-29). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із земельної ділянки площею 1,4330 га, з кадастровим номером 0525310100:01:001:0058, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шаргородської міської ради Шаргородського району Вінницької області, та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №090385 (а.с.23-24). Згідно з копією повідомлення від 15 січня 2023 року, ФГ «Слобідське» повідомило [PERSON] , що він є спадкоємцем майна померлої [PERSON] , відповідно до державного акту ВН №090385 та просять оформити спадкові права на земельну ділянку задля подальшого укладення договору оренди землі (а.с.25). Судом установлено, що позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved