Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Кожевнікову Олену Валеріївну, звернувся в суд із позовом до АТ «Сенс Банк», в якому просять визнати припиненим договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-242-08 від 02.04.2008 укладеного між АКБ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є AT"Сенс Банк" (Відповідач) та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області розглядалась цивільна справа № 607/9438/16-ц за позовом AT"Укрсоцбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 207690 грн., 94 коп. Рішенням суду від 07.03.2017 позовні вимоги були задоволені частково, а саме стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38- 242-08 від 02.04.2008 в розмірі 85712, 58 грн. та 857,13 грн. судового збору. На виконання вказаного судового рішення 07.04.2017 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області був виданий виконавчий лист № 607/9438/16-ц та відкрито виконавче провадження приватним виконавцем Мелих А.І. № 72105901. В подальшому, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/9438/16-ц від 27.04.2023 було замінено стягувача у виконавчому листі, виданому 07.04.2017 із АТ «Альфа Банк» та його правонаступника АТ «Сенс Банк». 17.11.2023 виконавцем Мелих А. І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення (п.9 ч.1 ст. 39). Із рішення Тернопільського міськрайонного у справі №607/9438/16-ц від 07.03.2017 вбачається, що кредитор реалізував право на дострокове повернення кредиту та платежів за ним. Тож, рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить про закінчення строку дії кредитного договору. Згідно п. 3.2.3 договору про надання відновлюваної кредитної лінії №770/38- 242-08 від 02.04.2008 р. вбачається, що кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати частини кредиту. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Отже, кредитор, звернувшись у 2016 році із позовом про дострокове повернення кредиту, на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. Таким чином, зобов`язання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-242-08 від 02.04.2008 р. [PERSON] виконано у повному обсязі з дня винесення Постанови про закінчення виконавчого провадження. За наведених підстав, представник позивача просить суд позов задовольнити. 27.08.2025 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником відповідача, яким мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки сам факт виконання рішення суду про стягнення заборгованості за спірним договором кредиту не припиняє правовідносин між сторонами, оскільки заборгованість за Договором кредиту в повному обсязі не погашена, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Ухвалою судді від 16.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі №607/11869/25. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 23.12.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні, щодо задоволення позову заперечив, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 02.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" ( правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-242-08 ( далі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, окремими частинами (Траншами), в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 88 800,00 грн., з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 01.04.2018 року. Пунктом 1.1.1. Кредитного договору, надання Кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо "Транш", а у сукупності "Транші", зі сплатою 14,25 процентів річних, в межах максимального ліміту заборгованості 88800,00 грн. згідно графіку зниження максимального ліміту заборгованості та на умовах визначених цим Договором. Згідно п. 1.1.2. Кредитного договору, кожна наступна видача Траншу Кредиту, крім частини максимального ліміту заборгованості по Кредиту здійснюється в межах вільного залишку Максимального ліміту заборгованості, визначеного в п.п. 1.1.1. цього Договору, з урахуванням вже наданих Траншів Кредиту. У випадку, якщо термін погашення Кредиту або його Траншу, вказаний в п. 1.1.1. цього Договору припадає на неробочий (святковий або вихідний) день Кредитора, Позичальник зобов`язується здійснити погашення Кредиту не пізніше, ніж останній перед ним робочий день Кредитора. В забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-242-08 від 02.04.2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] (Поручитель), яка виступає майновим поручителем [PERSON] , укладено договір поруки №770/43-146-08 від 02.04.2008 року, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту в розмірі 88 800,00 грн., відсотків в розмірі 14,25 річних за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. У випадку невиконання позичальником та поручителем зобов`язання забезпеченого порукою останні відповідають перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством може бути звернено стягнення. 27.06.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" ( правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-242-08 від 02.04.2008 року, та сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитом на рівні 17,25 річних. Згідно підпису [PERSON] на Додатковій угоді №1, угода нею отримана 27.06.2008 року. 07.03.2017 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі №607/9438/16-у ухвалено рішення, яким позов ПАТ "Укрсоцбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-242-08 від 02.04.2008 року в розмірі 85712,58 грн. та 857,13 грн. судового збору. 27.02.2020 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/9438/16-ц замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 607/9438/16-ц виданого на виконання рішення Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 07 березня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №770/38-242-08 від 02 квітня 2008 року. В подальшому, згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.04.2023 у справі №607/9438/16-ц, замінено стягувача у виконавчому листі, виданому 07.04.2017 на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.03.2017 у цивільній справі № 607/9438/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-242-08 від 02.04.2008 в розмірі 85712,58 грн та 857,13 грн судового збору, з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк» (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, код ЄДРПОУ 23494714). Як вбачається із інформації про виконавче провадження №72105901 відкритого приватним виконавцем Мелих А.І. на підставі виконавчого листа від 07.04.2017 №607/9438/16-ц, 17.11.2023 приватним виконавцем Мелих А.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 (фактичне повне виконання рішення). Згідно приписів ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 ЦК України). У силу положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, виконавче провадження стосовно стягнення коштів за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-242-08 від 02.04.2008, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», закінчене у зв`язку з фактичним повним виконанням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач виконав зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, підстави вважати зобов`язання невиконаними відсутні, що відповідно до вимог закону є підставою для припинення зобов`язань за таким договором. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 27 квітня 2022 року у справі № 477/33/20 (провадження № 61-2817св21), від 25 травня 2022 року у справі № 570/1657/18 (провадження № 61-7781св21), від 22 лютого 2023 року у справі № 127/6494/21 (провадження № 61-4192св22). За таких обставин суд вважає, що із моменту виконання у повному обсязі зобов`язань, визначених на підставі рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, зобов`язання позивача за цим договором припинилися. Отже, слід визнати припиненими зобов`язання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-242-08 від 02.04.2008, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») та [PERSON] . Разом з тим, посилання представника відповідача на те, що факт виконання рішення суду про стягнення заборгованості, не припиняє правовідносин, оскільки заборгованість за кредитним договором не погашена у повному обсязі, оскільки сплати по кредиту, які проводилися позичальником, зараховувалися відповідно до порядку черговості зарахування коштів на погашення кредиту, тому зобов`язання за кредитним договором виконано не в повному обсязі, не заслуговують на увагу, оскільки пред`явивши позов в суд про стягнення заборгованості за кредитним договором, кредитодавець змінив визначений договором строк кредитування, а тому право нараховувати проценти за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-242-08 від 02.04.2008, у кредитодавця припинилося. Вказане вище що узгоджується із правовою позицією викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18)із якої слідує, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання припиненими зобов`язань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-242-08 від 02.04.2008, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», а тому позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з АТ «СЕНС БАНК» в користь позивача слід стягнути сплачений ним при подачі позову судовий збір в розмірі 1 211, 20 гривень.

Outcome: approved