Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824 від 27.08.2019 у розмірі 27 553,12 грн; за договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/878910 від 30.07.2020 у розмірі 50 902, 90 грн та судові витрати по справі, які складаються із судового збору у розмірі 6 056,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 800,00 грн. Позиція позивача В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що 27.08.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824, відповідно до якого, кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10 000,00 грн. Також, 30.07.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/878910. Крім того, 20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-57-F, у тому числі за борговими зобов`язаннями за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824 від 27.08.2019, за договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/878910 від 30.07.2020. Як вбачається з реєстру боржників від 20.04.2023 до вказаного договору відступлення права вимоги, до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» від АТ «Райффайзен Банк Аваль» перейшло право вимоги до відповідача за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824 від 27.08.2019 у розмірі 39 358,37 грн, у тому числі: 38 138,07 грн заборгованість за овердрафтом; 1 220,30 грн заборгованість за відсотками; за договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/878910 від 30.07.2020 у розмірі 50 902, 90 грн, у томі числі: 42 848,01 грн заборгованість за кредитом; 8 054,89 грн заборгованість за процентами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, [PERSON] було здійснено часткове погашення заборгованості за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824 від 27.08.2019 у загальній сумі 11 805,25 грн. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824 від 27.08.2019 у розмірі 27 553,12 грн; за договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/878910 від 30.07.2020 у розмірі 50 902, 90 грн. Відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення наданих йому кредитних коштів, що й стало підставою звернення до суду. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 27.08.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824, відповідно до якого, кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10 000,00 грн, з максимальним лімітом 500 000,00 грн. Строк кредиту становить 48 місяців, з 27.08.2019 до 27.08.2023 (1.5 договору), процентна ставка фіксована 45,0 % річних (п.1.6 договору). Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Райффайзен Банк Аваль» та зобов`язується дотримуватись умов договору та Правил (п. 7 договору). Також, 30.07.2020 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/878910. Кредит надається з метою придбання клієнтом товарів для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльності, в розмірі 45 800,00 грн, зі сплатою страхового платежу у розмірі 910,86 грн (п. 2.1 договору). Строк кредиту 72 місяці, у період з 30.07.2020 по 30.09.2020 розмір процентної ставки складає 20% річних, а з 01.10.2020 49,9% річних (п.1.2, п. 1.3 договору). Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Райффайзен Банк Аваль» та зобов`язується дотримуватись умов договору та Правил (п. 8 договору). Крім того, 20.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-57-F, у тому числі за борговими зобов`язаннями за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824 від 27.08.2019, за договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/878910 від 30.07.2020. Як вбачається з реєстру боржників від 20.04.2023 до вказаного договору відступлення права вимоги, до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» від АТ «Райффайзен Банк Аваль» перейшло право вимоги до відповідача за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824 від 27.08.2019 у розмірі 39 358,37 грн, у тому числі: 38 138,07 грн. заборгованість за овердрафтом; 1 220,30 грн заборгованість за відсотками; за договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/878910 від 30.07.2020 у розмірі 50 902, 90 грн, у томі числі: 42 848,01 грн заборгованість за кредитом; 8 054,89 грн заборгованість за процентами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім було здійснено часткове погашення заборгованості за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824 від 27.08.2019 у загальній сумі 11 805,25 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824 від 27.08.2019 у розмірі 27 553,12 грн; за договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/878910 від 30.07.2020 у розмірі 50 902, 90 грн. Норми права, які застосував суд, та висновки Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Крім того, за укладеним договором факторингу відбулась переуступка боргу, а саме, перейшло право грошових вимог до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», про що свідчить відповідний реєстр прав вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 214 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Наслідком неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у платі новому кредиторові. А може впливати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредиторові за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Таким висновок відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 555/2428/15-ц (провадження № 61-33585св18). Таким чином, у позивача виникло право вимоги до відповідача за вищезазначеними кредитними договорами, як у правонаступника первісного кредитора. Відповідачем доказів про повернення наданих грошових коштів як первісному кредитору, так і наступному, за кредитним договором, суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як передбачено ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, відповідно до платіжної інструкції № 2912 від 26.12.2024 (за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 010/3186/82/639824 від 27.08.2019), а також відповідно до платіжної інструкції № 2913 від 26.12.2024 у розмірі 3 028,00 грн (за договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/878910 від 30.07.2020), який підлягає стягненню з відповідача у загальному розмірі 6 056, 00 грн на користь позивача. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи. Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат. Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання. Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Відповідно до матеріалів справи, 14.06.2023 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС" та адвокатом Титаренко В.В. укладений договір № 14/06/2023 про надання правничої допомоги. Вартість правничої допомоги та порядок розрахунків за її надання клієнту, визначаються сторонами в додатку до цього договору, що є невід`ємною частиною цього договору та актами наданої правничої допомоги (п. 4.1 договору). Як вбачається із Актів виконаних робіт до замовлень № 906, 907 до договору № 14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023, розмір послуг адвоката Титаренко В.В. щодо боржника [PERSON] складає у загальній кількості 2 800,00 грн, а саме: 800,00 грн (2 години) - аналіз судової практики (за два кредитних договори по 400,00 грн); 800,00 грн (2 години) - аналіз матеріалів за двома кредитними договорами (по 400,00 грн за кожний); 1 200,00 (2 години) - підготовка позовів до суду з додатками, відправлення пакетів документів до суду (по 400, 00 грн за кожний). Враховуючи складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витраченого часу на надання правничої допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності юридичних витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову у даній справі та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 800,00 грн.

Outcome: approved