Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.02.2026 у справі № 753/8570/25 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , орган опіки та піклування Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, юридичні послуги у розмірі 34 000,00 грн та послуги психолога (в суді) 2 700,00 грн, разом у розмірі 37 911,20 грн. Представник відповідачки адвокат Селецька О.В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правової допомоги у розмірі 34 000,00 грн. 13.02.2026 позивач подав заяву, у якій просив відмовити у задоволенні заяви, у разі задоволення - зменшити їх розмір, враховуючи майновий стан позивача та інтереси дитини, яка проживає разом з ним. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Оскільки заява стосується лише питання про судові витрати, суд розглядатиме заяву без проведення судового засідання, на підставі наявних у справі матеріалів. На обґрунтування заяви надано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката і зазначено наступне. Відповідач [PERSON] сплатила: 19.06.2025 року за ознайомлення з матеріалами справи, підготовку проекту відзиву на позовну заяву - 11'000,00 грн. (акт від 30.06.2025 року); 19.06.2025 року за участь в одному судовому засіданні (акт від 23.07.2025 року) - 7'000,00 грн.; 27.08.2025 року за участь в одному судовому засіданні (акт від 24.09.2025 року) - 8'000,00 грн., 27.01.2026 року за участь у судовому засіданні (акт від 29.01.2026 року) - 8'000,00 грн. Всього [PERSON] сплатила 34'000,00 грн. (тридцять чотири тисячі грн. 00 ). Наведене підтверджується укладеними між [PERSON] (Замовник) та ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлайн» договорами про надання правової допомоги / юридичних послуг від 19.06.2025 року №19062504, від 19.06.2025 року №19062505, від 27.08.2025 року №27082508/д, а також укладеним між [PERSON] (Замовник) та ТОВ «Центр правової допомоги Лівобережна» договором про надання правової допомоги / юридичних послуг від 27.01.2026 року № 27012605, та актами приймання-передачі наданих послуг до них. У відповідності до умов пп. 2.3.1 п. 2.3 вказаних договорів, виконавцем із залученням інших осіб - адвоката Олени Селецької, була надана правова допомога, в обсязі зазначених в договорах юридичних послуг. Вивчивши доводи, викладені у заяві представника відповідачки про розподіл судових витрат на правничу допомогу, у клопотанні про зменшення судових витрат, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з таких мотивів. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на його виконання. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Правнича допомога надавалася позивачу адвокатом Халупним А.В. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю наявні у матеріалах справи (а.с. 47). Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд погоджується, що надані представником відповідачки докази документально підтверджують, що вона понесла витрати за надану їй правничу допомогу у справі в розмірі 34 000,00 грн. Водночас оцінюючи ці докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство містить критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Ч. 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial