Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

10 листопада 2025 року ТОВ «ФК «Солвентіс» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2690858 від 10.09.2019 року в розмірі 18 119,70 грн, сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 2690858 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 12 000 грн. 10.06.2025 між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» укладено договір факторингу № АК-10/06/25, а 07.07.2025 між ТОВ «Секвоя капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс» укладено договір факторингу № ДФ-07072025. Згідно договору факторингу від 10.06.2025 та договору факторингу від 07.07.2025 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2690858 від 10.09.2019. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 18 119,70 грн, а саме заборгованість за тілом кредиту 11 999,80 грн, заборгованість за відсотками 6 119,90 грн. Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області Колодяжного А.О. від 18.11.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк із дня вручення ухвали для подання відзиву. Відповідач про розгляд справи повідомлялась через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Глухівського міськрайонного суду Сумської області, а також шляхом направлення кореспонденції суду за останнім відомим місцем реєстрації та місцем фактичного проживання, зазначеного у кредитному договорі. Своїм правом надати відзив не скористалась, клопотання про розгляд справи з викликом у судове засідання не направила. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.12.2025 справу передано на розгляд судді Усенко Л.М. Заяв чи клопотань від учасників процесу не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. 10 вересня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 2690858 шляхом підписання електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 2690858 (а.с.17-19). Згідно п.1.4 розділу 1 договору сума кредиту складає 12 000 грн. Ставки нарахування процентів і розмір пені за цим договором: базова процентна ставка за один день користування кредитом 1,7%; акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом 1,02%, спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом 3%. У випадку використання кредиту менше ніж 5 календарних днів (включаючи дострокове погашення кредиту) позикодавець сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 5,10% від визначеної в п.1.4 договору суми кредиту (п.п.1.6, 1.7 договору). Сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з дати укладання договору до повного виконання сторонами обов`язків за ним (п.3.1 договору). У цей же день, 10.09.2019, на особовий рахунок [PERSON] , картка № [NUMBER] , надійшли грошові кошти в сумі 12 000 грн, номер операції 66978784760445635706111729178124, про що свідчить довідка ТОВ «ФК «Елаєнс» (а.с. 36). Згідно розрахунку заборгованості первісного кредитора станом на 06.06.2025 [PERSON] за кредитним договором № 2690858 має непогашену заборгованість у загальному розмірі 18 119,70 грн, з яких 11 999,80 грн заборгованість за тілом кредиту, 6 119,90 грн - відсотки (а.с. 12). Відповідно договору факторингу № АК-10/06/25 від 10.06.2025 року та витягу з реєстру боржників ТОВ «Алекскредит» відступило ТОВ «Секвоя Капітал» право вимоги до відповідача у сумі 18 119,70 грн (11 999,80 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 6 119,90 грн сума заборгованості за відсотками) (а.с. 10,20-24). Відповідно договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025 року та витягу з реєстру боржників ТОВ «Секвоя Капітал» відступило ТОВ «ФК «Солвентіс» право вимоги до відповідача у сумі 18 119,70 грн (11 999,80 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 6 119,90 грн сума заборгованості за відсотками) (а.с. 11,27-30). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 368 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. [PERSON] на виконання умов кредитного договору кошти своєчасно та в повному обсязі не вносила, станом на день подачі позову до суду борг за кредитним договором не повернула. Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суми неустойки (штрафи та пеня) за прострочення оплати за кредитним договором, комісія не нараховувалися. Тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками також є обґрунтованими та доведеними, і підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн сплаченого судового збору. Також позивачем заявлено вимогу про компенсацію йому за рахунок відповідача витрат з оплати правової допомоги адвоката в сумі 6 000 грн. Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного. Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Проте, у частині третій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved