Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності спадкодавцю [PERSON] , [INFO] (мати заявника), заповіту від її імені, посвідченого 25 червня 2021 року секретарем Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Плискою Н.М., який зареєстровано в реєстрі за №50, а також встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначив, що за життя мати заявника склала заповіт, посвідчений виконкомом Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 25 червня 2021 року за реєстровим №50, згідно якого земельна ділянка площею 5,8428 га з кадастровим номером 5324081900:00:038:0001 заповідана [PERSON] .. Разом з тим, прізвище заповідача зазначено як « [PERSON] ». В свою чергу 08.08.2025 заявник після смерті [INFO] матері [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Гури Л.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.08.2025 у зв`язку з тим, що неможливо встановити належність заповіту [PERSON] , а також факту родинних відносин між заявником та спадкодавцем, оскільки наявні розбіжності в прізвищах, встановити наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва також неможливо. Отже, без встановлення даних фактів, що мають юридичне значення, заявник не має можливості реалізовувати своє право на отримання спадщини після померлої матері. Ухвалою суду від 06.01.2026 відкрито провадження у цій справі. Полтавська міська рада надала пояснення, відповідно до яких заперечила проти заяви про встановлення фактів. Так, аналізуючи додатки до заяви, вважає, що кожен із доданих документів (свідоцтво про народження заявника « [PERSON] » російською мовою, заповіт « [PERSON] », витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджує право власності на земельну ділянку « [PERSON] ») містить різне написання прізвища спадкодавця, встановлення з якою родинних відносин позивача є предметом спору. З огляду на зміст вищезазначених доказів, вони в сукупності не підтверджують факт родинних відносин позивача і спадкодавця, зокрема відповідний факт не був встановлений нотаріусом за аналогічним обсягом документів. Разом з тим, існуюча судова практика не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, позивачем же інших доказів долучено не було. Тобто, заява та додані до неї документи не містять достатніх підтверджуючих документів та інформації на підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також факту, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 25 червня 2021 року секретарем Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Плискою Н. М, який зареєстровано в реєстрі за № 50, належить [PERSON] . Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримав подану заяву та просив суд задовольнити. Зазначив, що у зв`язку з розбіжністю у прізвищах у нього та матері в заповіті стикнувся з проблемою оформлення права на спадщину у нотаріуса. Представник заявника адвокат Гайтота І.М. просила задовольнити заяву в повному обсязі з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином, заяви чи клопотань не надсилав. Вислухавши учасників судового засідання, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Як вбачається із паспорту громадянина України № [NUMBER] , довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №1447189-2023 прізвище, ім`я та по-батькові заявника є « [PERSON] ». Його зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заявник народився [INFO] . Батько російською мовою « [PERSON] », мати російською мовою « [PERSON] » (а.с.6). [PERSON] мала реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.12). [INFO] помер [PERSON] , 1945 р.н., що встановлено з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 15). Спадкоємцем майна померлого [PERSON] стала [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , яка успадкувала земельну ділянку, загальною площею 5,8428 га, що розташована на території Коваліської сільської ради Полтавського району Полтавської області з кадастровим номером 5324081900:00:038:0001 (а.с.15), право власності на що зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта 241526653240 (а.с. 16). За життя [PERSON] , [INFO] складено заповіт на ім`я сина [PERSON] щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,8428 га, що розташована на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (кадастровий номер 53240841900:00:038:0001) згідно заповіт, що посвідчений секретарем Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 25.06.2021, №50. Водночас, у заповіті прізвище заповідача зазначено [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання заповідача: [ADDRESS] . У тексті заповіту прописом зазначено ПІБ заповідача - [PERSON] , поставлено підпис (а.с.8). Як вбачається з довідки Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб від 18.10.2022 №01-12-05.1-11/7803 зареєстрованим місцем проживання [PERSON] по день смерті було: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). 07 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гурою Л.Б. відкрита спадкова справа №28/2020 після померлої [PERSON] за заявою [PERSON] від 07 жовтня 2022 року (а.с.52, 53). Також із заявою до нотаріуса 20 березня 2023 року звертався син померлої [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.14, 67). Інших спадкоємці відсутні, що убачається з матеріалів спадкової справи (а.с. 53-94). Постановою №4712/02-31 від 08.08.2025 приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гура Л.Б. відмовила [PERSON] в оформленні спадкових прав на майно у зв`язку з тим, що встановити належність заповіту [PERSON] , факт родинних відносин не вбачається за можливе, оскільки наявні розбіжності у прізвищах, встановити наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, також неможливо (а.с.9-10, 93). Із свідоцтва про право власності від 08.01.2003, виданого відділом приватизації житла Навчально-дослідного госоподарства ім. А.С. Макаренка, встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї, серед яких 1/6 частини належить [PERSON] (а.с. 101). Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що заявник [PERSON] є її чоловіком. Зазначила, що у матері та сина є розбіжність у написанні в прізвищах та підтвердила, що [PERSON] є матір`ю її чоловіка [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила у судовому засіданні, що заявник є її сусідом, яка з ним давно знайома. Зазначила, що [PERSON] доводилась матір`ю [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення, що заявник являється її племінником. Заначила, що [PERSON] була її сестрою та підтвердила факт того, що [PERSON] є сином померлої. Свідок [PERSON] повідомив суду, що заявник є його зятем. Вказала, що знала про наявність заповіту, проте померла [PERSON] не зважила на наявність помилки в написанні прізвища в заповіті. Підтвердила, що [PERSON] доводилась матір`ю [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Крім того, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Проаналізувавши досліджені докази, суд встановив, що вищенаведеними доказами підтверджено те, що [PERSON] є матір`ю заявника [PERSON] , про що зазначили в судовому засіданні свідки і що також вбачається із сукупності письмових доказів: свідоцтва про народження заявника, його паспорта та заповіту від 25.06.2021, складеного [PERSON] та посвідченого секретарем Новоселівської сільської ради, а також, іншими доказами. З огляду на те, що у свідоцтві про народження заявника його ПІБ зазначено на російській мові, є очевидним те, що при оформленні паспорту громадянина України, уповноваженими на то особами його прізвище « [PERSON] » було перекладено з російської на українську мову та не збігалося із прізвищем [PERSON] . Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту матері [PERSON] , заявник вказує, що зазначення в заповіті в прізвищі « [PERSON] » секретарем сільської ради [PERSON] , є технічною помилкою, так як інші персональні дані [PERSON] збігаються. Доводи заявника є слушними, оскільки заповіт містить вірний РНОКПП, адресу місця проживання [PERSON] , а також, власноруч написане ПІБ заповідача, якою є [PERSON] та яка заповідала майно сину [PERSON] , [INFO] . Отже, як поясненнями свідків так і матеріалами справи підтверджено, що заповіт від 25.06.2021, посвідчений секретарем Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Плиска Н.М., зареєстрований в реєстрі за №80, належить [PERSON] - матері заявника. Встановлення факту родинних відносин та належності заповіту необхідне заявнику для оформлення спадщини після померлої матері і у позасудовий спосіб він не має можливості виправити помилки у документах та заповіті. За змістом ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доводи заінтересованої сторони Полтавської міської ради про те, що заявником не доведено та не підтверджено факт родинних відносин зі спадкодавцем є непереконливими, оскільки спростовуються наведеними у рішенні доказами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved