Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитними договорами № 1012463593 та № 1012463614 від 02.08.2023 року в розмірі 85 557,74 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 02 серпня 2023 року між [PERSON] та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» були укладені кредитні договори № 1012463593 та № 1012463614, що підписані в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти за договором № 1012463593 в сумі 21 003,76 грн. та за договором № 1012463614 в розмірі 62 302,18 грн. Однак, [PERSON] умови кредитних договорів не виконав, кредитні кошти не повернув в повному обсязі, у зв`язку з чим в нього станом на 30.10.2025 року виникла заборгованість в розмірі 85 557,74 грн., а саме: за договором № 1012463593 20 477,01 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 15 165,97 грн., заборгованість за процентами 1,34 грн., заборгованість за комісією 5 309,70 грн.; за договором № 1012463614 в розмірі 65 080,73 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 49 324,56 грн., заборгованість за процентами 5,84 грн. та заборгованість за комісією 15 750,33 грн. Вищенаведені дії свідчать про відмову відповідача від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача за довіреністю від 07.04.2025 року Донцова Є.О. не з`явилася, в позовній заяві висловила прохання про розгляд справи за відсутності представника банку, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання повторно не з`явився та про причини неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 27.01.2026 року, яка не вручена в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Також [PERSON] викликався в судове засідання шляхом поміщення оголошень про виклик його до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 02.01.2026 року та 26.01.2026 року (а.с. 14,17). За таких обставин суд 25.02.2026 року постановив ухвалу про проведення розгляду даної справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 даного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 02 серпня 2023 року звернувся до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», заповнив заяви № 1012463593 та № 1012463614 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які підписав за допомогою електронного підпису шляхом використання ОТР-паролів, що були надіслані йому позивачем на фінансовий номер телефону. Також [PERSON] ознайомився з паспортами споживчого кредиту від 02.08.2023 року, які теж підписав електронним підписом. Згідно заяви № 1012463593 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 02.08.2023 року, відповідач отримав кредит в сумі 21 003,76 грн., строком на 36 місяців із застосуванням процентної ставки в розмірі 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 1,6 %. Про те, що 02.08.2023 року [PERSON] було переховано кредитні кошти у вказаному вище розмірі на підставі договору № 1012463593, свідчить платіжна інструкція № TR.69778158.40740.25578. Відповідно до заяви № 1012463614 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 02.08.2023 року, відповідач отримав в позивача кредит в сумі 62 302,18 грн., строком на 48 місяців із застосуванням процентної ставки в розмірі 0,01 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 1,6 %. Як встановлено з платіжної інструкції № TR.69778160.40877.25578 від 02.08.2023 року, [PERSON] за договором № 1012463614 перераховано кредитні кошти в сумі 62 302,18 грн. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1012463593 від 02.08.2023 року, наданого позивачем, вбачається, що станом на 30.10.2025 року борг [PERSON] за вказаним договором становить 20 477,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 165,97 грн., заборгованість за процентами 1,34 грн. та заборгованість за комісією 5 309,70 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1012463614 від 02.08.2023 року, станом на 30.10.2025 року борг [PERSON] за цим договором становить 65 080,73 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 49 324,56 грн., заборгованість за процентами 5,84 грн. та заборгованість за комісією 15 750,33 грн. Ці ж розрахунки підтверджують, що [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами № 1012463593 та № 1012463614 від 02.08.2023 року, сплати на погашення заборгованості за кредитами здійснював нерегулярно та не в повному обсязі, станом на час подання позову позичені кошти не повернув, тому суд погоджується з заборгованістю відповідача за кредитними договорами: № 1012463593 в розмірі 15 167,31 грн. (заборгованість за тілом кредиту 15 165,97 грн. і заборгованість за процентами 1,34 грн.) та № 1012463614 в розмірі 49 330,40 грн. (заборгованість за тілом кредиту 49 324,56 грн., заборгованість за процентами 5,84 грн.), а всього на загальну суму 64 497,71 грн. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладених з позивачем кредитних договорів № 1012463593 та № 1012463614 від 02.08.2023 року, у встановленому порядку та строки в повній мірі не погашав кредити та не сплачував проценти за користування ними, нарахування яких проводилося із застосуванням процентної ставки, на яку відповідач погодився, суд дійшов висновку, що з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаними кредитними договорами, а саме: за договором № 1012463593 в розмірі 15 167,31 грн. та за договором № 1012463614 в розмірі 49 330,40 грн., а всього на загальну суму 64 497,71 грн. При цьому суд вважає, що в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 20 060,03 грн. (5 309,70 грн. за договором № 1012463593 та 15 750,33 грн. за договором № 1012463614) слід відмовити, оскільки згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19, вимоги кредитних договорів, які встановлюють щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно (в даному випадку за надання та обслуговування кредиту) є нікчемними. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 75,38 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідача відшкодування сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції № 262 від 12.12.2025 року в розмірі 2 422,40 грн., що становитиме 1 826,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509,512,514,626,628,1048,1049,1050,1054,1077,1078 ЦК України,

Outcome: approved