Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором №173864591 від 26.05.2024 у розмірі 13394,21 грн. Позов мотивовано тим, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 26.05.2024 уклали в електронній формі кредитний договір №173864591. Первісний кредитор перерахував Відповідачу грошові кошти у розмірі 7800 грн 26.05.2024 на банківську карту. На підставі договору факторингу від 01.10.2024 № МВ-ТП/2 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс», договору факторингу від 28.05.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та договору факторингу від 16.07.2025 № 16/07/25-Е між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» до позивача перейшло право вимоги за Кредитним договором №173864591 від 26.05.2024. Заборгованість Відповідача за Кредитним договором, становить 13394,21 грн, яка складається з: 8 926,22 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4467,99 грн - заборгованість за відсотками. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання свого представника не направив, звернувся в суд із заявою, в якій просив розглядати справу в його відсутності. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не надав. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 26.05.2024 уклали в електронній формі договір кредитної лінії №173864591. Відповідно до умов договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 10140 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Кредитодавця. Сума Кредиту, складається з двох частин: одна частина в розмірі 7800 грн 00 коп. видається Позичальнику в порядку, передбаченому Договором (Чиста сума Кредиту), а інша частина в розмірі 2340 грн 00 коп. утримується Кредитодавцем із суми Кредиту шляхом зарахування однорідних грошових вимог в рахунок оплати Комісії. Кредит надається строком на 184 (сто вісімдесят чотири) днів, що складає 6 (шість) місяців, з метою задоволення поточних споживчих потреб Позичальника (на споживчі цілі). Сторони погодили графік платежів. Договір підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором HTNY, відправлено на номер телефону 0672793531 26.05.2024 22:42:45, введено 26.05.2024 22:43:25. Верифікація Позичальника здійснена шляхом отримання інформації про Позичальника з системи BankID НБУ 16.09.2023. Відповідно до платіжного доручення №a10e94f2-4646-44b0-ac37-6b5ca3374ffc від 26.05.2024 та довідки, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу 7800 гривень згідно договору №173864591 на банківську карту № [NUMBER] . Факт належності відповідачу платіжної карти, фінансовий номер телефону та отримання відповідачем коштів підтверджується довідкою АТ «Універсал банк» від 29.01.2026 та банківською випискою. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 01.10.2024 уклали договір факторингу № МВ-ТП/2. Згідно з п. 4.1 Договору факторингу 1 наявне Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання Реєстру прав вимоги. Майбутнє Право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Відповідно до п.5.3.3 Договору факторингу 1 визначено, що Фактор (ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС) має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали Реєстр прав вимоги від 01.10.2024, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №173864591. Позивачем надано Повідомлення про сплату фінансування згідно Реєстру прав вимог № Б\\Н від 01.10.2024 для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) Первісного кредитора зі сторони ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно Договору факторингу. ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.05.2025 уклали Договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. Термін дії договору продовжувався додатковими угодами №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022. Пунктом 4.1 договору передбачено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Відповідно до п. 5.3.3 Договору факторингу 2 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» підписали Реєстр прав вимоги и № 1 від 28.05.2025, за яким до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. На підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «Таліон плюс» зі сторони ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» згідно Договору факторингу за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги до Договору факторингу позивачем надана Платіжна інструкція та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги, відповідно до якого наявна інформація про сплату суми фінансування та сторони підтвердили погоджену дату відступлення прав вимоги за реєстром боржників 28.05.2025. ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» 16.07.2025 уклали Договір факторингу № 16/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до п.1.2 Договору факторингу перехід від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до Позивача Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до акту приймання передачі реєстру боржників від 16.07.2025, Реєстру Боржників № б/н від 16.07.2025 за Договором факторингу від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача за договором №173864591 від 26.05.2024. На підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» згідно Договору факторингу позивачем надана Платіжні інструкції. Відповідно до розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №173864591 від 26.05.2024 станом на 05.05.2022 становить 8 926,22 - заборгованість по тілу кредиту; 3 905,61 грн - за відсотками. Відповідно до розрахунку ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 84-85) заборгованість [PERSON] за №173864591 від 26.05.2024 становить 13394,21 грн, яка складається з: 8 926,22 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4 467,99 грн - заборгованість за відсотками. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №173864591 від 26.05.2024 загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 13394,21 грн, яка складається з: 8926,22 грн - заборгованість по тілу кредиту; 4467,99 грн - заборгованість за відсотками. Дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом першої інстанції вірно визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині». Згідно із частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом установлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 26.05.2024 уклали в електронній формі кредитний договір №173864591. Факт перерахунку коштів в сумі 7800 грн підтверджується платіжним дорученням, інформацією АТ "Уніерсал банк". Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 06.11.2023 по справі №204/224/21 викладено правові висновки, що оскільки в кредитному договорі не зазначено та не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг Кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які фінансовою установою встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 140, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). У кредитному договорі позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх послуг Кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням та обслуговування кредиту, які надаються відповідачу за які встановлена комісія за надання та обслуговування кредиту у, тому, суд вважає, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частини першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Покликання позивача, що комісія за надання Кредиту (або Комісія) - дохід, який сплачується Позичальником на користь Кредитодавця, шляхом утримання з суми кредиту при його видачі, як плата за надання Кредиту, та є платежем за додаткову та/або супутню послугу Кредитодавця, яка полягає в наданні фінансових послуг (видачі Кредиту) дистанційними каналами зв`язку в цілодобовому режимі та вважається наданою після надання Позичальнику Чистої суми Кредиту за цим Договором (п.1.1.10), суд не бере до уваги, оскільки такі послуги Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, та відсутні докази, що вони взагалі надавалися та відповідач ними користувався. Тому, включення до тіла кредиту комісії у розмірі 2340 грн є протиправним. Як видно із розрахунку позивача, відповідачем оплачено тіло кредиту у розмірі 1213,78 (1178,78 + 35), а тому, розмір заборгованості за тілом кредиту не міг перевищувати 6586,22 (7800-1213,78) грн. Визначаючи розмір заборгованості за відсотками та тілом кредиту, суд виходить із такого. Як установлено судом, позивач отримав кредит у розмірі 7800 грн, а не 10140 грн, як про це стверджує позивач. Позивач просить стягнути відсотки за користування кредитом за період з 26.05.2024 по 15.10.2024, тобто 143 календарних дні. Виходячи із відсоткової ставки, яка погоджена сторонами у договорі - 0,45 відсотків за день користування кредитом у розмірі 7800 грн - 35,1 грн в день, розмір відсотків за період 26.05.2024 по 26.06.2024 - 32 дні не міг перевищувати 1123,20 (35,1Х 32) грн. У зв`язку із частковим погашенням тіла кредиту 1178,78 грн, виходячи із відсоткової ставки, яка погоджена сторонами у договорі - 0,45 відсотків за день користування кредитом у розмірі 6621,22 (7800 - 1178,78) грн - 29,79 грн в день, розмір відсотків за період 27.06.2024 - 22.08.2024 - 57 днів не міг перевищувати 1698,34 (29,79 Х 57) грн. У зв`язку із частковим погашенням тіла кредиту 35 грн, виходячи із відсоткової ставки, яка погоджена сторонами у договорі - 0,45 відсотків за день користування кредитом у розмірі 6586,22 (6621,22 - 35) грн - 29,64 грн в день, розмір відсотків за період 23.08.2024-15.10.2024 - 54 календарні дні не міг перевищувати 1600,45 (29,64 Х 54) грн. Разом, розмір відсотків не міг перевищувати 4421,99 (1123,20+1698,34+1600,45) грн. При цьому, як видно із розрахунку заборгованості, відповідач оплатив відсотки у розмірі 1414,53 грн, а тому, заборгованість за відсотками не могла перевищувати 3007,46 (4421,99-1414,53) грн. Згідно із статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Як встановлено судом, право вимоги по Кредитному договору №173864591 на підставі договорів факторингу було відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ «Таліон плюс», ТОВ «Таліон плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс», що підтверджується змістом договорів, реєстрами прав вимог, актом приймання передачі, актом звірки взаєморозрахунків та платіжними дорученнями, які досліджені судом. Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові ВС від 30 серпня 2023 року у справі № 753/20537/18). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки строк кредитування сплинув, відповідачем не спростовано розмір заборгованості 6586,22 гривень за тілом кредиту та 3007,46 гривень за відсотками, разом - 9593,68 гривень, тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати на суму 2422,40 грн - зі сплати судового збору та 7000 грн - витрат на правову допомогу, що підтверджується договором із АБ «Тараненко і партнери» від 09.07.2025, додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги, актом приймання-передачі наданих послуг від 17.07.2025 на суму 7000 грн, довіреністю, ордером, разом - 9422,40 (2422,40+7000) грн. Зважаючи на те, що позов задоволено, частково - на суму 9593,68 грн із 13394,21 грн, що становить 71,63 %, на підставі частини першої 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 6749,26 (71,63 % від 9422,40) гривень судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: partial