Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що він є батьком відповідача [PERSON] , на день звернення до суду є пенсіонером за віком, має повних 68 років, єдиним джерелом його доходу є пенсія, розмір якої складає 8 716 грн. в місяць. Вказаних коштів не вистачає на прожиття. Крім того зазначає, що з 09 лютого 2022 року тяжко хворіє, йому встановлено діагнози: хронічне обструктивне захворювання легень (важкий перебіг), пневмосклероз, емфізема легень, легенева недостатність 2-3 ступеня. Це захворювання є хронічним і потребує безперервної терапії та регулярного прийому дорогих препаратів. Позивач зазначає, що щомісяця значну частину пенсії витрачає на медикаменти, консультації лікарів та діагностичні процедури, що ставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Окрім витрат на лікування, він вимушений забезпечувати себе найнеобхіднішим - продуктами харчування та оплатою комунальних послуг. Позивач вимушений обмежувати себе в базових потребах, аби вчасно оплачувати комунальні рахунки та не допускати виникнення заборгованості. Відповідач є повнолітнім та працездатним, однак жодної матеріальної допомоги батькові не надає, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути зі [PERSON] на його користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до припинення його права на утримання за законом. 25 вересня 2025 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 16 лютого 2026 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Голумбовський Д.Г., під час розгляду справи, підтримали позовну заяву, просили її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , позивач у справі, є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідача у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 17.02.2012 року. На підтвердження потреби в матеріальній допомозі сина, позивачем надано копії консультативних висновків пульмонолога від 09.02.2022 року та сімейного лікаря від 13.02.2026 р., копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 13.02.2026 року, а також довідку про доходи № 4284022892260247 від 22.09.2025 р. про те, що загальний розмір пенсії позивача із січня 2025 року по вересень 2025 року складає 76 729,82 грн. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 13.02.2026 року [PERSON] має діагноз: Хронічна обструктивна хвороба легень, неуточнена, Гр. Е, ДН 1 ст.; Гіпертонічна хвороба II ст., 1 ступінь, ризик 4. Позивач є непрацездатною особою за віком та має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим несе додаткові витрати на лікування та придбання медикаментів. Крім того, значна частина пенсії витрачається на оплату комунальних послуг, що підтверджується наданими позивачем доказами. Враховуючи пенсійний вік, стан здоров`я та відсутність інших доходів, крім пенсії, позивач потребує додаткової матеріальної допомоги. Разом з тим матеріалами справи підтверджується, що відповідач працює у ПрАТ «Національна енергетична компанія "Укренерго"», за період з січня 2025 року по травень 2025 року отримав дохід у розмірі 161 472, 52 грн. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до вимог ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно з ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. Відповідач про свою неможливість надавати матеріальну допомогу матері суду не повідомив, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію, інших доходів окрім пенсії немає, є особою похилого віку, який має ряд захворювань, на лікування яких витрачаються значні кошти, тому потребує матеріальної допомоги. За приписами статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким днем у даній справі є день звернення з позовом до суду, тобто 09.09.2025. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved