Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

стислий виклад позиції позивача. Позивач АО «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 10 лютого 2024 року відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік. Позивач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує , в зв`язку із чим станом на 08 грудня 2025 року має заборгованість в розмірі 20134,10 грн, яка складається з наступного: 15200,61 грн заборгованість за кредитом, 4513,32 грн - заборгованість за відсотками, 420,17 грн- пеня. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованістьза кредитним договоромб/н від 10 лютого 2024 року, яка виникла станом на 08 грудня 2025 року в розмірі 20134,10 гривень тасудові витрати в розмірі 2422,40 гривень. Позиції учасників судового провадження. У визначений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві суду не надав. Позивач свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи, у разі неявки відповідача просить справу розглядати за відсутності представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, сповіщався про дату та час судового засідання за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У позовній заяві позивач зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. За вказаних обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) (а.с.45). Ухвалою суду від 21 січня 2026 року відкладено розгляд справи для повторного виклику відповідача (а.с.55). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 10 лютого 2024 року між АТ «Акцент-Банк» і відповідачем укладено кредитний договір б/н, що підтверджується анкетою заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік . Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в А-Банку та згоду, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті www .a-bank.com.ua, становлять договір про надання банківських послуг (а.с. 9-14). Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжні картки, ліміт яких збільшено до 17000 гривень (а.с.18-19). Згідно з розрахунком заборгованість за договором б/н від 10 лютого 2024 року станом на 08 грудня 2025 року становить 20134,10 гривень, яка складається з наступного: 15200,61 грн заборгованість за кредитом, 4513,32 грн - заборгованість за відсотками, 420,17 грн- пеня (а.с.8-9). Із виписки по картці вбачається, що відповіач користувався кредитними коштами, періодично погашав заборгованість за кредитом (а.с. 15-19). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України) . Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зміст виписки по картці наданий суду позивачем, свідчить про те, що відповідач активно користувався платіжною карткою та наявними на ній коштами, періодично здійснював їх погашення, що свідчить про існування договірних зобов`язань між сторонами. Разом з цим, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачені у договорі строки кошти не повертав, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами в сумі 19713,83 грн., які неохідно стягнути з відповідача. Разом з тим, суд не погоджується з аргументами позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею. Так, згідно з Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб було запроваджено воєнний стан, який неодноразово був продовжений і на даний час діє. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір з відповідачем укладено під час дії воєнного стану. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне у стягненні пені за кредитним договором в розмірі 420,17 грн. відмовити, оскільки нарахування та стягнення неустойки (штрафу, пені) за невиконання кредитного зобов`язання в період дії воєнного стану суперечить вимогам закону. Судові витрати. Питання щодо судового збору суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог. Позовні вимоги задоволено на 97,9 %, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (2422,40 грн х 97,9 % = 2371,77 грн), а тому з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2371,77 грн. ( а.с.6).

Outcome: partial