Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В серпні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 23 лютого 2023 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем був укладений кредитний договір № 397969258. За яким ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 20 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,10% від суми кредиту за кожен день користування ним (дисконтна процентна ставка). ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг по поверненню кредиту у розмірі 24831 гривня 00 копійок. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01. За умовами якого, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 397969258 від 23 лютого 2023 року. В подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» також відступив право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 397969258 від 23 лютого 2023 року на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». В свою чергу, ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» відступив на користь ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 397969258 від 23 лютого 2023 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 24831 гривня 00 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 5000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 19831 гривня 00 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Хлопкова М.С. підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином, що підтверджується з довідками ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 23 лютого 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклав з відповідачем кредитний договір № 397969258. За умовами якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 20 днів, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,10% від суми кредиту за кожен день користування ним (дисконтна процентна ставка) (а.с.58-73). ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Вказана обставина підтверджується копією платіжного доручення від 23 лютого 2023 року, довідкою директора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (а.с.16,171) Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що кредитний договір № 397969258 від 23 лютого 2023 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора MNV4M5Z9. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Зі змісту довідки від 04 червня 2024 року (а.с.21) вбачається, що [PERSON] послідовно вчинив ряд дій, спрямованих на отримання кредитних коштів, в тому числі підписав кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 5000 гривень 00 копійок та заборгованість за відсотками 19831 гривня 00 копійки. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 24831 гривня 00 копійок (а.с.83). 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклав з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01. За умовами якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.132-138). 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року включно (а.с.143). 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди викласти текст договору факторингу в новій редакції (а.с.144-150). 31 грудня 2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с.154). 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно (а.с.155). 31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024 року включно (а.с.156). ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступив ТОВ «Таліон» право вимоги за кредитним договором №397969258 від 23 лютого 2023 року, що підтверджується копією Реєстру прав вимоги №225 від 18 квітня 2023 року (а.с.129). 27 травня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» уклав з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу №27/0524-01. Згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.118-124). ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором №397969258 від 23 лютого 2023 року, що підтверджується копією Реєстру прав вимоги №1 від 27 травня 2024 року (а.с.115). 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклав з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №04/06/25-Ю (а.с.104-110). За цим договором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передав ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за кредитним договором №397969258 від 23 лютого 2023 року, що підтверджується копією Реєстру боржників від 04 червня 2025 року (а.с.101-103). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.1048ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем кредитного договору, дана фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, яку останній зобов`язувався повернути в повному обсязі у визначений договором строк кредитування 20 днів, тобто до 15 березня 2023 року. Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 20 днів, після закінчення строку дії договору в позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування, а тому є безпідставним і задоволенню не підлягає. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] повинен був сплатити кредитору відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 2100 гривень 00 копійок, (5000 гривень 00 копійок х 2,10% х 20 днів). Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 7100 гривень 00 копійок, що складається з заборгованості за основною сумою боргу 5000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 2100 гривень 00 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З платіжної інструкції №21645 від 30 липня 2025 року (а.с.172) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Юніт Капітал» сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Пред`явлений позов задоволений частково, а саме 28,59% (7100 / 24831 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 692 гривні 56 копійок (2422,40 / 100% ? 28,59%). Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Тараненко А.І. на підставі договору про надання правової допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (а.с.79-81). Зі змісту акту прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року встановлено, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Юніт Капітал» становить 7000 гривень 00 копійок. Отже враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то й заявлені позивачем вимоги про відшкодування понесених витрат на правову допомогу підлягають задоволенню на 28,59%, що становить 2001 гривня 30 копійок (7000 / 100 х 28,59%). На підставі викладеного та

Outcome: partial