Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 17.01.2023 року між ТОВ "УкрКредитФінанс" та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1142-3248, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 6000,00 грн., строком на 300 календарних днів, базовий період 14 днів, зі сплатою 2,50% знижена відсоткова ставка, 3,00 % стандартна відсоткова ставка. Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на 10.11.2025 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 59580,00 грн., з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за кредитом та 53580,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Просив, враховуючи програму лояльності, стягнути з відповідача 30000,00 грн. заборгованості, з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за кредитом та 24000,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, стягнути понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позову відмовити, так як в період дії військового стану споживач звільняється від відповідальності за прострочення. Пені, штрафи та інші штрафні санкції нараховані позивачем після 24.02.2022 року є незаконнимим та не підлягають стягненню. Також сукупна сума штрафів та інших платежів для мікрокредиту не може перевищувати подвійну суму отриману споживачем. Оскільки він отримав кредит в розмірі 6000 грн., вимога про стягнення 30000 грн. є надмірною. Позивачем відповідь на відзив не подано. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 17.01.2023 року між ТОВ "УкрКредитФінанс" та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1142-3248, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 6000,00 грн., строком на 300 календарних днів, базовий період 14 днів, зі сплатою 2,50% знижена відсоткова ставка, 3,00 % стандартна відсоткова ставка. Відповідно доп. 4.10 договору орієнтована загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом становить 60000,00 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 54000,00 грн.. Договір був укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі, містить підпис однораховим ідентифікатором. З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Позивачем надано докази про зарахування на рахунок відповідача коштів в розмірі 6000,00 грн. (а.с.22). Оскільки, відповідач порушив умови договору, з урахуванням програми лояльності, має заборгованість за кредитним договором в розмірі 30000,00 грн. заборгованості, з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за кредитом та 24000,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, що стверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). А тому, суд критично відноситься до доводів відповідача щодо незаконного нарахування штрафних санкцій та відсотків поза межами кредитування, оскільки між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, позивачем нараховано заборгованість за 300 днів користування кредитом (з урахувнням програми лояльності в розмірі 24000 грн.), а також не нараховано жодних штрафних санкцій. Оскільки відповідачем не оспорено факт укладення кредитного договору та його умови, то правильність і правомірність визначення інших зобов`язань за ним судом не оцінюється. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved