Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

24.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-капітал») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 5433186 від 01.04.2023 у розмірі 23 864,48 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що 01.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5433186 у електронній формі. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності на строк 105 днів, тобто до 15.07.2023 зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % за день користування кредитними коштами протягом пільгового періоду та у розмірі 3 % у день протягом поточного періоду, зі сплатою комісії у розмірі 0,70 грн. Отримавши кошти від фінансової компанії останній своїх зобов`язань не виконав і тому утворилась заборгованість. Відповідно до договору відступлення права вимоги від 28.08.2023 ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором у розмірі 23 864,48 грн, яка складається з 6416,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 17 447,78 грн заборгованості за відсотками, 0,70 грн заборгованості за комісією. Позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про погашення суми боргу, проте спір у добровільному порядку не врегульовано, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом. 29.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 29.12.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк» щодо банківської картки відповідача. У відзиві від 23.02.2026 відповідач позовні вимоги визнав частково, погоджується із сумою боргу за тілом кредиту у розмірі 6416,00 грн, проте нарахування процентів за користування кредитом вважає безпідставним відповідно до п. 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки він є військовослужбовцем. Долучив відповідні документи. Також зазначив, що розмір правничої допомоги є безпідставно завищений, він не може перевищувати 2000,00 грн. У судові засідання 29.01.2026, 24.02.2026 учасники справи не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. У заяві від 23.02.2026 представник позивача та відповідач у заяві від 24.02.2026 просили розгляд справи провести без їх присутності та врахувати позицію, викладену у заявах по суті справи. Зважаючи на викладене суд згідно із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. 01.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 5433186, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надано на строк 105 днів, тобто до 15.07.2023; процентна ставка за пільговий період (15 днів) становить 0,01 % в день, що становить 10,50 грн; процентна ставка протягом поточного періоду (90 днів) становить 3 % у день, що складає 18 900,00 грн, комісія нараховується одноразово у сумі 0,01% від суми кредиту, що складає 0,70 грн. Також п. 2.3 визначено порядок та умови пролонгації кредиту (а. с. 10-16). Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Також відповідач ознайомлений шляхом проставлення електронного підпису з погодженими умовами кредитування паспортом споживчого кредиту. Згідно з довідкою ТОВ «Мілоан» клієнт [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір № 5433186 від 01.04.2023 ідентифікований товариством за телефоном [NUMBER] за допомогою одноразового ідентифікатору W17792, відправленого 01.04.2023 о 14:43:35 (а. с. 17). Відповідно до копії платіжного доручення від 01.04.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало на виконання договору № 5433186 7000,00 грн отримувачу [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на картковий рахунок № [NUMBER] (а. с. 19). На виконання ухвали суду про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк» надійшло повідомлення, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , банком емітовано банківську картку із номером [NUMBER] та відповідно до виписки із вказаного рахунку 01.04.2023 відбулося зарахування переказу на суму 7000,00 грн (а. с. 53-55). Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 5433186 за [PERSON] за період з 01.04.2023 до 30.07.2023 нараховувались проценти за договором, комісія одноразово. Зафіксовано часткову сплату у сумі 1000 грн та пролонгацію договору на 15 днів (а. с. 20). 28.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-капітал» набуває за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 22-33). До договору долучено Додаткову угоду № 1 від 21.01.2025 до договору від 28.08.2023; Акт приймання-передачі реєстру боржників від 28.08.2023; копію платіжної інструкції про розрахунок між учасниками угоди від 28.08.2023; витяг з реєстру боржників, де зазначено, що [PERSON] має борг за договором № 5433186 від 01.04.2023 у розмірі 23 864,48 грн, яка складається з 6416,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 17 447,78 грн заборгованості за відсотками, 0,70 грн заборгованості за комісією. 04.12.2025 позивачем на адресу відповідача направлена досудова вимога про погашення заборгованості за договором № 5433186 у розмірі 23 864,48 грн (а. с. 34). При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № 5433186 від 01.04.2023 укладений між первісним позикодавцем та [PERSON] у електронній формі відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, комісії, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, порядок пролонгації, тощо. Також позивачем доведено виконання ТОВ «Мілоан» своїх зобов`язань за договором № 5433186 від 01.04.2023 щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, встановленому договором. Вказане підтверджується як копією платіжного доручення про перерахування на ім`я відповідача 01.04.2023 коштів у розмірі 7 000,00 грн на виконання умов договору № 5433186, так і відомостями АТ КБ «Приватбанк» щодо повного номеру картки відповідача, та виписки із вказаного рахунку на момент видачі кредитних коштів, номеру фінансового телефону. Також позивачем доведено набуття права вимоги за договором № 5433186 від 01.04.2023 відповідно до копій договору відступлення права вимоги від 28.08.2023, квитанцій про перерахування коштів на виконання договору, витягу із реєстру боржників, де зазначено суму заборгованості [PERSON] за спірним договором. Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору Цивільного кодексу України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. На підтвердження розміру заборгованості за договором № 5433186 від 01.04.2023 позивачем долучено розрахунок заборгованості, який відповідачем не спростовано. При перевірці зазначених розрахунків суд звертає увагу на той факт, що проценти нараховані у межах строку кредитування, за відсотковою ставкою, узгодженою сторонами у договорі від 01.04.2023 протягом пільгового та поточного періодів. Враховано пролонгацію договору на 15 днів, також узгодженою є і сума комісії. Також відповідно до п. 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на момент існування договірних відносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З копії військового квитка [PERSON] вбачається, що з 11.10.2013 відповідач перебував на військовій службі за контрактом та у серпні 2018 року звільнений у запас, тобто під час укладання/виконання спірного договору кредиту він не перебував безпосередньо в районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки, тому відсутні підстави для звільнення відповідача від сплати відсотків. Відтак позивачем доведено порушення його майнових прав відповідачем. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягають стягненню із відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд виснує наступне. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордеру від 01.07.2025; виписку з ЄДРЮО щодо Адвокатського об`єднання "Апологет"; договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025; акт наданих послуг від 11.12.2025 на суму 8000,00 грн; детальний опис виконаних робіт (а. с. 35-41). Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та зважаючи на фінансовий стан обох сторін, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, без присутності учасників справи, кількість процесуальних документів, виготовлених представником при поданні позову, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved