Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

14 січня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (далі по тексту ТОВ «Укр кредит фінанс») через свого представника Шестопал К.С. в підсистемі «Електронний суд» (вх. № 140/26) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29 жовтня 2024 року № 1465-3462 в сумі 42154,40 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послався на те, що 29 жовтня 2024 року ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua) уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1465-3462, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А8026» та разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) та Паспортом споживчого кредиту складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Представник позивача зазначив, що відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 9600 грн, строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту, промо-ставка 0,90 % в день, знижена процентна ставка 1 % в день, стандартна процентна ставка: 1 % в день протягом перших 180 календарних днів та 0,75 % за період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору. Однак, відповідач не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 26 листопада 2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 42154,40 грн, з яких: 9600 грн заборгованість за кредитом, 30134,40 грн заборгованість за нарахованими процентами, 1440 грн заборгованість по комісії та 980 грн заборгованість по штрафам. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник позивача просив суд стягнути з нього кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 20 січня 2026 року справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача ТОВ «Укр кредит фінанс» в описовій та прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ) повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 жовтня 2024 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 1465-3462 на суму 9600 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту, промо-ставка 0,90 % в день, знижена процентна ставка 1 % в день, стандартна процентна ставка: 1 % в день протягом перших 180 календарних днів та 0,75 % за період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в сумі 9600 грн підтверджено: договором про відкриття кредитної лінії від 29 жовтня 2024 року № 1465-3462, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) «А8026»; паспортом споживчого кредиту; квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 29 жовтня 2024 року № 2539222396 про зарахування на картку одержувача № [NUMBER] грошових коштів в сумі 9600 грн за кредитним договором від 29 жовтня 2024 року № 1465-3462; довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс» про перерахування від ТОВ «Укр кредит фінанс» для відповідача коштів в сумі 9600 грн на платіжну картку № [NUMBER] через систему платежів LiqPay (ID платежу: 2539222396); розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 29 жовтня 2024 року № 1465-3462, який позивач додав до позовної заяви, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 26 листопада 2025 року складає 42154,40 грн, з яких: 9600 грн заборгованість за кредитом, 30134,40 грн заборгованість за нарахованими процентами, 1440 грн заборгованість по комісії та 980 грн заборгованість по штрафам. Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач в частині отримання та неповернення ним кредитних коштів, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (тіла кредиту), заборгованості за процентами та комісії обґрунтованими, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 980 грн неустойки (заборгованості по штрафам), то суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)). Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжено до 04 травня 2026 року. Отже, оскільки кредитний договір від 29 жовтня 2024 року № 1465-3462 був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідача нарахований виключно в період дії воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 980 грн неустойки (заборгованості по штрафам), яка підлягає списанню кредитодавцем. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 29 жовтня 2024 року № 1465-3462 в розмірі 41174,40 грн, з яких: 9600 грн заборгованість за кредитом, 30134,40 грн заборгованість за процентами та 1440 грн заборгованість по комісії. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2600,51 грн, виходячи з обрахунку: 41174,40 грн (розмір задоволеного позову) х 2662,40 грн (розмір сплаченого позивачем судового збору згідно платіжної інструкції від 08 січня 2026 року № 1596) : 42154,4 грн (сума пред`явленого позову).

Outcome: partial