overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого з відповідачем 06 жовтня 2000 року шлюбу із передбачених ст.ст.110, 112 СК України підстав. Вимоги обґрунтовано тим, що подружнє життя у сторін не склалося, з 2021 року між ними спільне господарство припинено. Вважає, що збереження шлюбу та подальше проживання суперечитиме інтересам сім`ї та унеможливлює примирення. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 13 листопада 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до інформації з офіційного сайту Укрпошти рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з копією ухвали суду та з примірником матеріалів позову відповідач отримала 02 січня 2026 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 13 листопада 2025 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із актового запису про шлюб №6 сторони зареєстрували шлюб 06 жовтня 2000 року в виконавчому комітеті Зачернецької сілсьької ради Любомльського району Волинської області за актовим записом №6. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі представника Мєшніка К. І. з вимогою стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30 січня 2022 року у сумі 15 792,6 гривні станом на 04 червня 2025 року та судові витрати у сумі 3 028,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30 січня 2022 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 30 січня 2022 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши вказану анкету заявку відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами кредиту та отримав примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Окрім того, в анкеті позичальник підтверджує, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 14 276,68 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Акціонерне товариство «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Станом на 27 жовтня 2023 року у відповідача прострочення зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27 жовтня 2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак, відповідач не контакт не виходив та не вчинив жодної дії, спрямованої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит 26 листопада 2023 року став у формі «на вимогу». На підставі викладеного вище, станом на 04 червня 2025 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» становить 15 792,6 гривень та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом у сумі 15 792,6 гривні, яку позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Адвокат Сергієнко Т.Г. в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що протягом останніх років, стосунки між позивачем та відповідачем різко погіршились через різні погляди на життя, відсутність почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача звернулась із заявою про розгляд справи без її часті та участі позивача (а.с.25). Відповідач направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 23). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 27.02.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі №240/3900/23 зобов`язано УСП Коростенської РДА нарахувати та виплатити її матері [PERSON] кошти, передбачені ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внасліодк Чорнобильської катастрофи". На підставі рішення суду було нараховано 13257,45 грн.. [INFO] її мати померла. Після смерті матері вона є спадкоємцем за законом, що вбачається із довідки Овруцької державної нотаріальної контори. В порядку ст.1227 ЦК України просила стягнути на її користь з відповідача неотримані за життя [PERSON] виплати. Позивач клопотала про розгляд справи в її відсутність, про що вказала в позовній заяві. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень та клопотань не подав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо одержання суми допомоги та пенсії, які належали спадкодавцеві позивача, який регулюється положеннями ст.1227 ЦК України. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Позивач є спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , яка за життя відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 року по справі №240/3900/23 набула право на отримання від УСП Коростенської РДА допомоги в зв`язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва особистого підсобного господарства, передбаченої ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в сумі 13257,45 грн.. Згідно довідки Овруцької державної нотаріальної контори від 14.03.2024 року №554/02-14 [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи, що спадкодавець позивача за життя набув право на отримання допомоги, яка за життя йому виплачена не була, ці виплати увійшли до складу спадщини померлої [PERSON] , яку прийняла позивач, тому позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 16.03.2021 вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення стало те, що вони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя. Позивачка на примирення не згодна, оскільки впевнена, що зберегти сім`ю неможливо, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву до суду, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що з 16.03.2021 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №295, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст. 112 СК України). Враховуючи те, що спільне життя у сторін не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, сторони не заперечують проти розірвання шлюбу, а тому суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу і вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у наведенні доказів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Роз`яснити сторонам, що з повним текстом рішення суду вони зможуть ознайомитися через п`ять днів в канцелярії суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Представник позивача звернувся з вищевказаним позовом до суду, мотивуючи тим, що позивач з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.10.2018 Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 88. Позивач відбуває покарання в ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)». Позивач та відповідачка спільних дітей не мають. Спір щодо поділу спільного майна відсутній. Спільне життя у сторін не склалось. Подальше збереження шлюбу не можливе, а тому представник позивача просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачкою. Сторони по справі у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідачка позов визнала. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.10.2018 Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 88 (а.с.6). Позивач відбуває покарання в ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» (а.с.7). Позивач та відповідачка спільних дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалось, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Спір щодо поділу спільного майна у сторін відсутній. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні цього спору, суд має врахувати правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03 грудня 2020 року, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між сторонами розірвати. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 689, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та спільні інтереси. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Ухвалою судді від 28.10.2025 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.11). Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні відповідач повідомлений належним чином. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка надала заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність не звертався, відзив на позовну заяву не надіслав. Ухвалою суду від 26.02.2026 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 689 (а.с.4). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Враховуючи, що для викладення обставин справи та обґрунтування висновків суду необхідний значний час, суд вважає можливим відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

У зв`язку із складністю і об`ємністю складання мотивувальної частини даного рішення, суд вважає необхідним оголосити вступну та резолютивну частину рішення і продовжити термін його повного складання до 5 днів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

18 грудня 2025 року представник позивача Усенко М.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 31895,98 грн. Ухвалою судді від 07 січня 2026 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19 лютого 2023 року між ТзОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №623456, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4000 грн. на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідно до умов договору Споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (п.4.4 договору). Згідно п. 2.1 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки. Даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі. Згідно п. 3.1 кредитного договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору за користування кредитом нараховуються проценти за стандартною та зниженою процентною ставкою, яка застосовується у разі виконання Споживачем умов п. 1.5.2 кредитного договору. Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків та комісії у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 31895,98 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 3999,99 грн.; заборгованість за процентами 27895,99 грн.; заборгованість за комісією 0 грн. 01 лютого 2024 року ТзОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»,

Outcome: approved