Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 26 січня 2026 року скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» на рішення органу примусового виконання, заінтересована особа: заступник начальника відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Воробйов Владислав Володимирович, [PERSON] залишено без розгляду. 03.02.2026 надійшла заява представника [PERSON] адвоката Матвійчук Наталії Євгеніївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу. Дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання, належним чином повідомлені учасники справи, не з`явились, від надійшли заяви про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглядаючи вимоги представника [PERSON] адвоката Матвійчук Наталії Євгеніївни про стягнення з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк» судових витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн., суд приходить до наступного. Згідно зі ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Правовий аналіз норм Цивільного процесуального кодексу України (далі у тексті ЦПК України) дає підстави для висновку, що саме по собі звернення з позовом (скаргою) до суду та подання заяви про залишення позову (скарги) без розгляду не свідчить про необґрунтованість дій позивача (скаржника), оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача (скаржника), передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених ним судових витрат [PERSON] (заінтересованій стороні у справі) потрібно довести, які саме дії АТ «Ощадбанк» при зверненні зі скаргою до суду є необґрунтованими та в чому були дії АТ «Ощадбанк» умисними та чим це підтверджується. Банк у скарзі зазначав та документально підтвердив, що до моменту звернення із скаргою до суд Банк вживав заходів із досудового врегулювання спору, а саме: неодноразово звертався до Центрального ВДВС листами від 26.12.2025 та від 01.01.2026, в яких просив орган примусового виконання усунути виявленні порушення, однак відповідні звернення Стягувача залишено ВДВС без розгляду та відповідного реагування. Лише після звернення АТ «Ощадбанк» до суду із вищезазначеною скаргою, орган примусового виконання перерахував стягувачу на належний рахунок залишок заборгованості у розмірі 69,09 грн. За таких підстав, із врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надав належних та допустимих доказів на підтвердження свідомих недобросовісних дій АТ «Ощадбанк», які б свідчили про зловживання процесуальними правами у справі 263/1476/21 (провадження 4-с/201/2/2026), а тому в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed