Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.04.2010 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дітей немає. Останнім часом стосунки між сторонами погіршились, зникло взаєморозуміння через різні погляди на життя. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично сім`я припинила своє існування, а тому подальше сумісне життя та примирення позивач вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб між учасниками справи, та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 11.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомлення (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Позивачка [PERSON] , та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. До суду подали заяву, в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання також не з`явився, однак, на адресу суду надіслав заяву у якій просив позов задовільнити в повному обсязі, розгляд справи проводити у його відсутність. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Серія 1-АМ №083467 між [PERSON] та [PERSON] 18.04.2010 року зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №492. Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Ч.2 ст.112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки шлюб фактично розпався, позивачка наполягає на його розірванні, сторони не підтримують подружніх відносин, а тому його необхідно розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивачки у розмірі 1 211,20 грн. Крім того, відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Право сторони на відшкодування понесених витрат на оплату послуг адвоката вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, практика якого в силу ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України має використовуватись судами як джерело права, зокрема, п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат, представником позивача Паламарчук О.А. було надано договір про надання правової допомоги від 20.11.2025 року укладений з [PERSON] , Ордер №1239606, додаток №1 до договору про надання юридичної (правничої) допомоги №20/11 від 20.11.2025 року про встановлення розміру та порядок оплати гонорару за надані послуги на суму 3 500,00 грн., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Тому, суд вважає, що позивачем надано необхідні докази про понесення судових витрат в загальному розмірі 3 500,00 гривень. З огляду на зазначене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у цьому випадку є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг). За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у сумі 3 500,00 гривень на відшкодування витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved