Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

I. Стислий виклад позиції учасників справи 1. [PERSON] (далі Позивач, [PERSON] ) звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «ДОРІ ФІНАНС» (далі Відповідач, ТОВ «ДОРІ ФІНАНС») у якій позивач просить суд стягнути з ТОВ «ДОРІ ФІНАНС» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 9 553,30 грн, стягнені на підставі виконавчого напису, вчиненого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за № 88324, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. 2.Як на підставу своїх вимог Позивач посилався на ті обставини, рішенням Соборного районного суду м. Дніпра від 01.08.2025 року в справі № 204/14985/24 виконавчий напис № 88324 було визнано таким, що не підлягає виконанню. Разом із тим, за час виконання вказаного виконавчого напису з рахунків Позивача було стягнуто кошти на загальну суму 11 683,87 грн. Кошти було стягнуто з рахунків Позивача в рамках ВП № 67951278, яке здійснювалось приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком Андрієм Олександровичем. Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович повідомив Представника Позивача, що згідно з розподілом, здійсненим на суму 11 683,87 грн, з даних коштів перераховано: 1 175,22 грн в рахунок сплати витрат виконавчого провадження; 955,35 грн в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 9 553,30 грн в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням та перераховано на рахунок стягувача (Відповідача). Перерахування на рахунок Відповідача коштів в розмірі 9 553,30 грн підтверджується платіжними інструкціями. Вказане беззаперечно свідчить про те, що кошти в розмірі 9 553,30 грн були стягнуті з рахунків Позивача та перераховані Відповідачу в рамках ВП № 67951278, яке здійснювалось приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком Андрієм Олександровичем по виконанню виконавчого напису, вчиненого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за № 88324. Враховуючи, що правові підстави набуття Відповідачем грошових коштів, що були стягнені з Позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, даною позовною заявою Представник Позивача доводить, що отримані Відповідачем кошти підлягають поверненню Позивачу відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України. II. Процесуальні дії у справі 3.Ухвалою суду від 12.12.2025 року відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 4.Ухвалою суду від 14.01.2026 року відкладено судовий розгляд справи. 5.28.01.2026 року вказана цивільна справа знята з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання в будівлі суду, що зафіксовано у довідці від 28.01.2026 року. 6.Ухвалою суду від 11.02.2026 року відкладено судовий розгляд справи. 7.Ухвалою суду від 02.03.2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. III. Заяви, клопотання 8.Представник Позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити повністю на підставі доданих до позову документів. Проти винесення заочного рішення не заперечує. 9.Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Клопотань та заяв до суду не надходило. 10.З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Установлені судом фактичні обставини 11.Рішенням Соборного районного суду м. Дніпра від 01.08.2025 року в справі № 204/14985/24 встановлено, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за № 88324 про стягнення з Позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАНС» 16 879, 50 грн. 12.Цим же рішенням виконавчий напис № 88324 було визнано таким, що не підлягає виконанню. 13.З листа від 26.11.2025 року за вих. № 353202 приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка Андрія Олександровича вбачається, що в межах виконавчого провадження № 67951278, згідно з розподілом, здійсненим на суму 11 683,87 грн, з даних коштів перераховано: 1 175,22 грн в рахунок сплати витрат виконавчого провадження; 955,35 грн в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 9 553,30 грн в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням та перераховано на рахунок стягувача. 14.Перерахування на рахунок Відповідача коштів в розмірі 9 553,30 грн підтверджується: платіжною інструкцією від 26.09.2024 року № 47204 на суму 9 235,55 грн; платіжною інструкцією від 15.10.2024 року № 48389 на суму 251,98 грн; платіжною інструкцією від 21.10.2024 року № 48636 на суму 27,44 грн; платіжною інструкцією від 06.11.2024 року № 49532 на суму 38,33 грн. 15.В кожній з платіжних інструкцій вказано: призначення платежу («ВД № 88324; 12.06.2021; Гомон ВВ; ВП № 67951278; Кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача»); код отримувача коштів (44353633). V. Оцінка суду 16.Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 17.Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 18.Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 19.За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. 20.Зі змісту ст. 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. 21.Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. 22.Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. 23.Результат аналізу ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). 24.Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. 25.Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. 26.Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. 27.Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню,виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). 28.Конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. 29.Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. 30.Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. 31.Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 32.Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). 33.Європейський суд з прав людини зазначав, що п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18.07.2006 року № 63566/00, § 23). 34.З огляду на встановлені судом обставини справи, враховуючи, що правові підстави набуття Відповідачем грошових коштів у розмірі 9 553,30 грн, що стягнені з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, суд дійшов висновку, що отримані Відповідачем кошти в сумі 9 553,30 грн підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України. 35.Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18, від 28.01.2020 року у справі № 910/16664/18, від 08.09.2021року у справі № 201/6498/20, від 09.11.2022 року у справі № 758/14106/20 та від 11.03.2024 року у справі № 756/7706/22. 36.Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд констатує, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. VI. Розподіл судових витрат між сторонами 37.Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 38.Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 39.Частиною 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 40.Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, однак, надає до суду лише заяву про стягнення витрат на правничу допомогу без відповідних підтверджуючих документів. 41.Отже, суд не може вирішити питання про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу. 42.Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з Відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. З огляду на викладене,

Outcome: approved