Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача Представник АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.04.2007 року в сумі 45730.08 грн та судові витрати в сумі 2422.40 грн. В обґрунтування вимог представник позивача посилається на те, що 04.04.2007 року відповідач звернувся до АТ КБ "ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б\\н від 04.04.2007р. та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Таким чином, з моменту підписання відповідачем заяви, між Банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 75000.00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 03/14, тип Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступі картки. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. Також, в зв`язку зі змінами у законодавстві впровадженні нормами закону "Про споживче кредитування" паспорту споживчого кредиту, клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 26.08.2021 р., в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитуванню по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Далі в процесі користування рахунком 26.08.2021 р. відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (копія додається до позовної заяви), на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 07/25, тип - Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 15.10.2025 року має заборгованість в сумі 45730.08 грн., яка складається з: 32748.36 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12981.72 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З наведених підстав просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяви, клопотання учасників справи У судове засідання представник позивача не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду за місцем реєстрації, в судове засідання 18.12.2025 року не з`явився, його представник адвокат Домашовець В.С. подав клопотання про відкладення судового засідання для надання додаткових пояснень та доказів. Позовні вимоги визнає частково. 12.01.2026 року представник відповідача адвокат Домашовець В.С. подав повторно клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в кримінальному провадженні. 17.02.2026 року представник відповідача адвокат Домашовець В.С. повторно подав клопотання про відкладення, оскільки перебуває на стаціонарному лікуванні. Суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання про відкладення розгляду справи, виходячи з наступного. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Враховуючи, що представник відповідача неодноразово подавав клопотання про відкладення судового засідання, будучи завчасно та належно повідомленим про дату та час розгляду справи, доказів на підтвердження поважності неявки в судове засідання не надав, та беручи до уваги, що розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи слід відмовити. Процесуальні дії в справі Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 18.12.2025 року. Ухвалою суду від 18.12.2025 року судове засідання у справі відкладено за клопотання представника відповідача [PERSON] , до 12.01.2026 року. Ухвалою суду від 12.01.2026 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача [PERSON] , до 17.02.2026 року. Оскільки відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, суд вважає за можливе провести розгляду даної справи та ухвалити рішення на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно з ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17.02.2026 року, є дата складення повного судового рішення 23.02.2026 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом 04.04.2007 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. 26.08.2021 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій сторони погодили умови кредитування, а саме: тип кредиту та розмір кредитного ліміту, строк кредитування, процентну ставку та відсотки річних; порядок повернення кредиту; відповідальність за невиконання зобов`язання. АТ КБ «ПриватБанк» відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка «Універсальна» № [NUMBER] , строк дії - 03/14, надавши тим самим можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. Після спливу строку дії першої картки відповідачем додатково отримані наступі картки: кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 07/17, тип - Універсальна; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 06/18, тип - Універсальна GOLD., кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 08/20 , тип - Універсальна GOLD, Кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 04/24, тип - Універсальна GOLD., що підтверджується довідкою від 20.10.2025 року, виданою АТ КБ «ПриватБанк». Пунктом 1.2 договору передбачено основні умови кредитування, відповідно до яких: типом кредиту є відновлювана кредитна лінія до 75000 грн для карток «Універсальна Gold»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією. Відповідно до п.1.3, п.1.4 договору процентна ставка становить 40,8%; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного з місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. [PERSON] користувався наданими йому коштами, що підтверджується випискою за договором №б/н за період 28.03.2007 до 20.10.2025. В межах даного кредиту також відбувалась зміна кредитного ліміту, що підтверджується довідкою, виданою 20.10.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] .. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04.04.2007 року, заборгованість [PERSON] становить 45730.08 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32 748.36 грн; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 12 981.72 грн. Мотиви та оцінка суду Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань [PERSON] заборгованості за кредитним договором, отже є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно із вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони та, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. ст. 526, 529 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України встановлено якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 04.04.2007 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms та в подальшому 26.08.2021 року ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій сторони погодили умови кредитування, а саме: тип кредиту та розмір кредитного ліміту, строк кредитування, процентну ставку та відсотки річних; порядок повернення кредиту; відповідальність за невиконання зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] був ознайомлений з конкретними запропонованими позивачем Умовами та правилами банківських послуг, що підтверджується заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, який підписано представником банку та відповідачем, тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався передбачених законом вимог щодо повідомлення відповідача про умови кредитування та узгодження з ним таких. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав кредитні кошти, водночас відповідач не виконував вимог договору, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту та процентами. Досліджені судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, що визнається також і самим відповідачем, а також неналежне виконання ним умов договору. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин виникнення зобов`язальних відносин між сторонами, а також неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає, що позивач наділений правом вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, тому порушене право позивача підлягає захисту. Водночас, із долучених представником відповідача документів вбачається, що [PERSON] відноситься до категорії осіб, які мають пільги, встановлені частиною 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на підтвердження чого до заяви він додав копію посвідчення офіцера серії [NUMBER] , в якому вказано, що [PERSON] дійсно перебуває на військовій службі з 07.05.2008 року та звільнений за станом здоров`я 01.01.2026 року. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" від 20.06.2014 року №1275-УП (пп. 3 п. 4 Закону) внесено доповнення до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме ст. 14 доповнено п. 15 наступного змісту:... 15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. З моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 року №303/2014 в Україні настав особливий період, скасування особливого періоду буду здійснено окремим Указом Президента України Про демобілізацію після стабілізації обстановки на сході України; на момент подання позову в Україні діяв особливий період. Національним Банком України дано роз`яснення стосовно перегляду умов кредитних договорів позичальників-військовослужбовців, а саме роз`яснено, що Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації, який набрав чинності з 08.06.2014 року, внесено доповнення до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до яких не підлягають нарахуванню штрафні санкції, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Таким чином, з оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 року №303/2014 в Україні настав особливий період, який не було скасовано на час подачі позову. [PERSON] , як військовослужбовець, який перебував на військовій службі, в силу положень п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей", який набрав чинності з 08.06.2014 року, не має сплачувати штрафні санкції, пеню за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, проценти за користування кредитом з початку і до закінчення особливого періоду. Судом встановлено, що 04.04.2007 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» та з 07.05.2008 року є військовослужбовцем. Станом на 01.10.2014 року відповідачем було сплачено усі нараховані банком відсотки за користування кредитом, а відтак проценти за користування кредитом починаючи з впровадження на території України особливого періоду не повинні нараховуватись на підставі положень частини 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] має заборгованість у розмірі 45730.08 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32748.36 грн; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 12 981.72 грн. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 12981.72 грн не підлягають задоволенню, оскільки на [PERSON] поширюється положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів за користування кредитом. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором у розмірі 32748.36 грн. Судові витрати Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною шостоюстатті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до копії витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціоналу особи №177/25/5565/В [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю І "Б" групи з 14.11.2025 року. Згідно п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне витрати понесені позивачем зі сплати судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позов задоволено частково, позивачу слід компенсувати 1734.73 грн судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial