Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Амерікарс» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амерікарс» до [PERSON] про відшкодування шкоди та просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 158 184,71 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. В обгрунтування позову зазначає, що 01.10.2022р. о 14:05 у м. Києві по пров. Віто-Литовському, 98, біля Столичного шосе, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, р.н. [NUMBER] , належним на праві приватної власності позивачу, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху і дистанції, здійснив зіткнення з невстановленим транспортним засобом, що рухався попереду в попутньому напрямку, чим порушив п.п. 2.3б, 13.2. Правил дорожнього руху України. Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень із матеріальними збитками. Позивачеві було заподіяно майнової шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, який здійснював керування автомобілем. Згідно Звіту №1607 від 13.10.2022р. про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volkswagen Passat, р.н. [NUMBER] , та доданої до нього ремонтної калькуляції повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в результаті його пошкодження при ДТП складає 158 184,71 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. від 14.11.2022р. відкрито провадження в даній справі, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження. За ухвалою суду від 12.04.2023р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У відзиві на позов відповідач просить відмовити в задоволенні заявлених ТОВ «Амерікарс» вимог, вказуючи про їх необгрунтованість та безпідставність. Відповідач вказує про те, що розмір майнової шкоди має становити реальну вартість втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодження речі, з урахуванням її зносу, а не повної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в результаті його пошкодження при ДТП у розмірі 158 184,71 грн. без урахування зносу транспортного засобу. За ухвалою суду від 10.11.2023р. задоволено клопотання відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, призначено в даній справі судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Згідно розпорядження керівника апарату суду від 19.12.2023р. «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 19.12.2023р. №1256 справу №752/16128/22 передано на повторний автоматизований розподіл. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2024р. справу за позовом ТОВ «Амерікарс» передано на розгляд судді Ольшевській І.О. 22.04.2025р. за супровідним листом від 17.04.2025р. №8107/194-4-24/54 матеріали справи №752/16128/22 повернулись із експертної установи без виконання ухвали суду від 10.11.2023р. За ухвалою від 23.04.2025р. суддя Ольшевська І.О. прийняла до свого провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амерікарс» до [PERSON] про відшкодування шкоди, поновила провадження в даній справі, постановила розглядати її в порядку загального позовного провадження, призначила підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.11.2025р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ТОВ «Амерікарс» є власником автомобіля Volkswagen Passat, р.н. [NUMBER] , дата реєстрації 15.06.2021р. 01.10.2022р. приблизно о 13:10 водій [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] , у м. Києві по Столичному шосе, здійснив зіткнення з автомобілем Greet-Wall (зі слів водія), що рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив п. «б» п. 2.3. п. 13.1. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, тобто вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини встановлені постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.12.2022р. у справі №752/15278/22, за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Наведені витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкоди, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України). Згідно Звіту №1607 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, виготовленого ФОП « [PERSON] », дата складання звіту 13.10.2022р., дата оцінки 04.10.2022р., вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Passat, р.н. [NUMBER] , складає 158 184,71 грн., включаючи ПДВ на запчастини. Відповідач у відзиві заперечив проти визначеної позивачем до стягнення вартості матеріальної шкоди. За його клопотанням судом призначалась автотоварознавча експертиза з метою визначення, в тому числі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Passat», д.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.10.2022 р., станом на момент завдання шкоди, а також вартості матеріального збитку. Однак матеріали справи повернулись із експертної установи без виконання ухвали суду, оскільки відповідач не здійснив оплату судової експертизи. Отже, за матеріалами справи, встановлено, що винуватцем у ДТП, що сталася 01.10.2022р. о 14:05 у м. Києві по пров. Віто-Литовському, 98, біля Столичного шосе, є водій [PERSON] , який керував автомобілем, що належить позивачу. Відповідач не спростував визначеної стороною позивача вартості збитків, що були спричинені в результаті ДТП. При цьому позивачем подано Звіт №1607 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортноо засобу. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заподіяної шкоди в розмірі 158 184,71 грн. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. та витрати на складання оцінки заподіяного збитку в розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: approved