Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Яресько Т.В., звернувся у суд з позовною заявою до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису №55975 від 21.05.2021 таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] у 2024 році з реєстру боржників дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. на підставі виконавчого напису №55975 від 21.05.2021 відкрито виконавче провадження №67021823. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» грошових коштів у розмірі 8367,34 грн, на підставі Кредитного договору від 20.12.2018 № 548270083, укладеного між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Зазначає, що він не укладав нотаріально посвідченого кредитного договору чи договору позики. Позивач не отримував від відповідача в позасудовому порядку порядку вимогу щодо повернення кредиту чи повідомлення-застереженя про те, що відповідач розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса. Оспорюваний виконавчий напис оформлений з порушенням порядку його вчинення, в частині перевірки безпірності заборгованості при його вчиненні, що є підставою для його визнання таким, що не підлягає виконанню. Кредитний договір, на якому вчинено оспорюваний виконавчий напис та який передано виконавцю на виконання, не посвідчувався нотаріально. Законодавством не передбачено можливість вчиняти виконавчі написи на боргових документах, що нотаріально не посвідчені. У зв`язку з чим просить позов задольнити, вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 01.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив зупинити стягнення за виконавчим написом № 55975 від 21.05.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Остапенком Є.М. Ухвалою суду від 01.08.2025 заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 55975 від 21.05.2021 про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 548270083 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» у межах виконавчого провадження № 67021823. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово клопотав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Прични неявки не повідомив. Відзив до суду не подавав. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Прични неявки не повідомили. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом 26.02.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 10 год. 15 хв. 03.03.2026. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 55975, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості за Кредитним договором № 548270083 від 20.12.2018, укладеним із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», право вимоги за яким перейшло до стягувача на підставі договорів факторингу, за період з 26.12.2019 по 30.04.2021 у загальному розмірі 8 367,34 грн, з яких: 6 659,24 грн - заборгованість за основним боргом, 1 658,10 грн - заборгованість за відсотками та 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису. 20.12.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем укладено договір №548270083, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 6660,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4 цього договору. Кредит надається строком на 29 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,66 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Постановою № 67021823 від 05.10.2021 приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П., на підставі виконавчого напису №55975, виданого 21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суми заборгованості у розмірі: 6659,24 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 1658,10 грн - заборгованість по відсоткам, 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 8367,34 грн. Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка В.П. від 01.11.2021 звернено стянення на доходи боржника [PERSON] . Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Згідно п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису чи боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 зазначено, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суду не надано доказів на підтвердження того, що кредитний договір, на підставі якого нотаріусом було здійснено оскаржуваний виконавчий напис, був нотаріально посвідченим, позивач цей факт заперечує, у зв`язку із чим у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов [PERSON] задоволено повністю, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн. Щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу суд виходить з такого. Позивач у позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00грн. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. надав суду: копію договору про надання професійної правничої допомоги № 24172 від 24.09.2024 укладеного між позивачем та адвокатом Яресько Т.В., копію додатку №1 до договору про надання правничої допомоги, де вартість послуг за домовленістю сторін складає фіксований гонорар у сумі 10000 грн, копію детального опису робіт згідно договору про надання правової допомоги від 10.07.2025 в сумі 10000 грн, копію акта приймання-передачі послуг № 1 від 10.01.2025, копію розрахункової квитанції №01/07/25 згідно договору про надання правничої допомоги № 24172 від 24.09.24-10000,00 грн, копію ордера. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч.ч.4-5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідає положенням ч. 2 ст. 141 ЦПК України та правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 у справі №712/4126/22. Оскільки витрати позивача у сумі 10000 грн. на правничу допомогу підтверджені складеними ним вищевказаними документами, суму цих витрат відповідач не оспорив, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved