Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

23 січня 2026 року АТ «Таскомбанк» в підсистемі «Електронний суд» (вх. № 285/26) через свого представника адвоката Матула В.Ю. звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 січня 2021 року № 002/8997753-SP в загальній сумі 59150,05 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача послався на те, що 06 січня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002/8997753-SP, за умовами якого відповідачу було відкрито поточний рахунок у національній валюті України та надано кредит у вигляді кредитного ліміту в сумі 100000 грн. Натомість, відповідач [PERSON] належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та відсотків за кредитним договором від 06 січня 2021 року № 002/8997753-SP, а тому станом на 30 вересня 2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 59150,05 грн, з яких: 23993,51 грн заборгованість за тілом кредиту та 35156,54 грн заборгованість за процентами. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник просив суд стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також судовий збір. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник АТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви та в окремо поданій заяві в підсистемі «Електронний суд» (вх. № 488/26 від 10 лютого 2026 року) просив справу розглядати в спрощеному позовному провадженні за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в підсистемі «Електронний суд» подав відзив на позов (вх. № 452/26 від 09 лютого 2026 року), в якому позовних вимог не визнав, просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, оскільки останні платежі ним були здійснені ще в 2022 році, а позивач звернувся до суду з позовом лише в 2026 році, тобто з пропуском строку позовної давності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі заяви-анкети № 18632, 06 січня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002/8997753-SP, за умовами якого останній отримав грошові кошти у вигляді кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом. Так, з виданої АТ «Таскомбанк» довідки вбачається, що [PERSON] з 06 січня 2021 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до заяви-анкети № 18632 з номером кредитного договору № 002/8997753-SP від 06 січня 2021 року, картка № [NUMBER] , відкритого в АТ «Таскомбанк». Відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та відсотків за кредитним договором від 06 січня 2021 року № 002/8997753-SP, в зв`язку з чим станом на 30 вересня 2025 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 59150,05 грн, з яких: 23993,51 грн заборгованість за тілом кредиту та 35156,54 грн заборгованість за процентами, що підтверджується випискою по особовим рахункам та розрахунком заборгованості. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 06 січня 2021 року № 002/8997753-SP. При цьому, посилання відповідача [PERSON] на застосування строку позовної давності до спірних правовідносин не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, перебіг позовної давності до набрання чинності відповідних змін щодо поновлення перебігу позовної давності, а саме до 04 вересня 2025 року, був зупинений. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн, сплата яких належним чином підтверджується платіжною інструкцією від 19 січня 2026 року № 2255375732.

Outcome: approved