Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулась з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 20.01.2026, просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в сумі 28623,20 та на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 23990,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , які проживають з позивачем, відповідач проходить службу в Збройних Силах України. Разом з тим, протягом останніх двох років батько фактично не опікується дітьми, добровільно не надає кошти на їх утримання. [PERSON] вказує, що вона несе додаткові витрати на потреби дітей, які обумовлені особливими обставинами - захворюванням доньки [PERSON] та розвитком здібностей сина [PERSON] . Зазначила, що неповнолітня донька [PERSON] є дитиною з інвалідністю, має психологічне захворювання, затримку розвитку, що потребує постійного лікування та реабілітації. Дитина навчається в Денишівській спеціальній школі Житомирської області. Додаткові витрати обумовлені необхідністю возити її до школи, до лікарів, купувати ліки, що призначаються після медичного обстеження. Захворювання дитини не дозволяє їй пересуватися транспортом загального користування, що потребує постійних витрат на пальне. Позивач посилається на те, що за 2024-2025 роки сума підтверджених додаткових витрат на неповнолітню доньку, які викликані її захворюванням, складає 57246,40 грн, зокрема, витрати на пальне для автомобіля 2724,00, на лікування - 2467,60 грн, на реабілітацію в спеціалізованому центрі 15995,00 грн, заплановане відвідування психолога-логопеда - 19260,00 грн, тримісячний курс реабілітації (іпотерапія), який надається ЖОБФ "Берегиня" -16800,00 грн. Відповідно половина з яких становить 28623,20 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Позивач зазначає, що неповнолітній син [PERSON] для розвитку здібностей навчається в Малій комп`ютерній академії «Шаг», плата за навчання за 2024-2025 роки складає 47980,00 грн, половину з яких в сумі 23990,00 грн просить стягнути з відповідача. [PERSON] зауважила, що такий рівень витрат вона одна забезпечувати не має змоги, на її думку, батько дитини, який є працездатним, отримує стабільний дохід, зобов`язаний брати участь в додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дітей, половину вартості яких просить стягнути на свою користь. ІІ. Процедура та позиції сторін Відповідно до ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 23.07.2025 відкрито провадження у справі, її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін; задоволено клопотання [PERSON] та витребувано з Головного управління Державної податкової служби України в Житомирській області відомості про доходи [PERSON] за період з 01.01.2024 по час надання відповіді (а.с.27-28). 06.08.2025 на виконання вимог ухвали суду від 23.07.2025 з Головного управління Державної податкової служби України в Житомирській області надійшли відомості про доходи [PERSON] (а.с. 32-34). 20.01.2026 позивач направила заяву про уточнення позовних вимог, копія якої була направлена відповідачу, яка в судовому засіданні 21.01.2026 була прийнята судом до розгляду (а.с. 55-56, 71). Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог від 20.01.2026. Додатково вказала, що рішення про навчання сина в комп`ютерній академії було прийняте сторонами разом за час їх спільного проживання. Щодо доньки зазначила, що дитина має важке психологічне захворювання, рівень її розвитку не відповідає віку, що потребує постійного лікування, реабілітаційних заходів, направлених на корекцію її поведінки, зокрема, з логопедом, дефектологом, психіатром, що потребує значних фінансових затрат Частково лікування можна проходити за державний кошт, проте такого лікування є недостатньо для повноцінної терапії. Єлизаветі рекомендовано стаціонарне лікування, двічі в рік проходити реабілітацію, постійний прийом ліків, відвідування вузьких спеціалістів, що вимагає значних фінансових затрат. Позивач звертала увагу, що самостійно нести витрати на дітей не має можливості, чоловік залишив сім`ю, фактично проживає з іншою жінкою, окрім аліментів добровільно додатково кошти на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Відповідач в судові засідання не з`являвся з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 25), однак поштові відправлення повертались на адресу суду не врученим з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою", а відтак на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, що копію процесуального рішення отримав, про час і місце розгляду справи повідомений належним чином (а.с. 37-38, 43-44, 47-48, 53-54, 74-76). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений строк відзив на позов не подав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. На підставі положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України в судовому засіданні 24.02.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, складення та оголошення якого відкладено до 10:00 год. 02.03.2026. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України). Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 127/16614/15-ц Верховний Суд дійшов висновку, що "вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі". За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі ж правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц, в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі № 201/15248/16-ц. Системне тлумачення частини другої статті 185 СК України і статті 182 СК України дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується змістом копій свідоцтв про народження дітей (а.с. 11, 12). Зі змісту довідки Виконавчого комітету Тетерівської сільської ради №352 вбачається, що [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , діти знаходяться на утриманні матері (а.с. 13). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплаченого доходу у період з 01.01.2024 по 30.01.2025 [PERSON] щомісячно отримує дохід у вигляді виплати військовослужбовцям, в жовтні 2024 року отримав соціальну виплату (а.с. 33-34). Відповідно до довідки Богунського ВДВС у місті Житомирі Хмельницького МУЮ України №151500 від 10.11.2025 [PERSON] отримує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів [PERSON] (а.с. 71). [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, її законним представником є мама [PERSON] , що підтверджується змістом відповідного посвідчення (а. с. 15). Відповідно до довідки Денишівської спеціальної школи №79 від 21.03.2025 [PERSON] навчається та виховується в дошкільній групі цього дошкільного закладу (а. с. 14). Згідно з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 16.08.2023, [PERSON] має діагноз: виражене порушення психологічного розвитку та поведінки у вигляді опозиційно-протестних реакцій, гіперактивності з дефіцитом уваги, проявами агресії та аутоагресії органічного генезу. Помірний ступінь порушення життєдіяльності. Дитині рекомендовано: реабілітація в центрі соціальної реабілітації для дітей-інвалідів, розробити ІПР, заняття з логопедом, психологом, дефектологом, корекційним педагогом, спостереження дитячого психіатра, лікування медичними препаратами (а. с. 18). Зі змісту консультаційного висновку спеціаліста КНП Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 14.10.2024 [PERSON] має виражене порушення психологічного розвитку та поведінки у вигляді опозиційно-протестуючих реакцій, гіперактивності з дефіцитом уваги, проявами агресії та аутоагресії органічного генезу. Рекомендоване лікування медичними препаратами (а. с. 19). Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 01.10.2024 [PERSON] підтверджений попередній діагноз, констатовано також загальний недорозвиток мовлення І рівня, помірний ступінь порушення життєдіяльності, рекомендовано консультацію з психіатром через 6 місяців, заняття з логопедом, психологом, дефектологом, корекційний педагогом, реабілітація в центрі соціальної реабілітації (а. с. 20). Зі змісту виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4757 вбачається, що в період з 19.06.2025 по 27.06.2025 [PERSON] проходила стаціонарне лікування в психіатричному (психоневрологічному) відділенні для дітей, клінічний діагноз: інші уточнені розлади психіки внаслідок ушкодження та дисфункції головного мозку у вигляді порушення психологічного розвитку з розладом експресивного мовлення (загальний недорозвиток мовлення ІІ рівня), порушення активності та уваги, опозиційно-протестними реакціями. Дитині рекомендовано: психокорекція (логопед, дефетолог, корекційний педагог), реабілітація в центрі соціальної реабілітації для дітей з інвалідністю МОЗ України, інклюзивна форма навчання, спостереження дитячого психіатра за місцем проживання, повторний огляд на обласному консультативному прийому через 3 місяці, повторний курс стаціонарного лікування через рік (а. с. 57). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №544 в період з 01.12.2025 по 10.12.2025 [PERSON] проходила стаціонарне лікування, повний діагноз: виражені порушення психологічного розвитку та поведінки у вигляді опозиційно-протесних реакцій, гіперактивність з дефіцитом уваги, проявами агресії та аутоагресії органічного генезу, загальний недорозвиток мовлення І рівня, помірний ступінь обмеження життєдіяльності. Дитині рекомендовано: повторний курс реабілітації, заняття з логопедом, дефектологом, корекційним педагогом (а. с. 58). Вартість курсу реабілітаційних заходів для дитини [PERSON] в КНП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Житомирської міської ради згідно з додатком № 1 до договору «Про здійснення для дитини реабілітаційних заходів» складає 15995,00 грн (а. с. 59). Згідно з консультативним висновком психіатра КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» [PERSON] має діагноз виражене порушення психологічного розвитку з гіперактивністю та дефіцитом уваги, опозиційно-протесними реакціями, періодичними проявами агресії та аутоагресії на тлі органічного ураження ЦНС, загальний недорозвиток мовлення І рівня. Дитині рекомендовано: корекція психологічна, логопедична, дефектологічна, медичні препарати, консультація генетика (а. с. 60). Згідно з консультативним висновком невролога КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» [PERSON] має діагноз загальний недорозвиток І рівня. Дитині рекомендовані медичні препарати (а. с. 61). Відповідно до попередньої калькуляції вартості послуг вартість психологічного курсу для дитини становить 11120,00 грн (а. с. 63), курс у лікаря - логопеда 8140,00 грн (а. с. 64). [PERSON] рекомендовано реабілітацію (іпотерапія), вартість трьохмісячного курсу становить 16800,00 грн, що підтверджується довідкою Житомирського обласного благодійного фонду «Берегиня Полісся» (а. с. 67). На постійній основі [PERSON] відвідує логопеда, вартість одного заняття складає 400,00 грн, лише за січень-лютий 2026 позивач оплатила заняття у логопеда в загальному розмірі на 4824,00 грн (а.с. 77-82). Таким чином, на підставі досліджених доказів судом беззаперечно встановлено, що донька сторін [PERSON] протягом тривалого часу хворіє на важке психологічне захворювання, має статус дитини з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує постійного, систематичного медикаментозного лікування, підтримуючої, коректуючої терапії в різних спеціалістів, реабілітації, що безумовно вимагає значних фінансових затрат. Зі змісту долучених до позовної заяви квитанцій вбачається, що позивач систематично несе витрати для оплати медичних консультацій лікарів згідно з рекомендаціями, купує ліки, підтверджені витрати і на оплату пального. З огляду на те, що позивач з дітьми проживає за межами міста в с. Тетерівка, дівчинка навчається в спеціалізованому закладі в іншому населеному пукті - с. Дениші, відвідує медичні заклади та лікарів, які знаходяться в м. Житомирі, тому суд вважає обгрунтованими заявлені нею витрати на пальне. На підставі досліджених доказів підтверджується, що всі витрати на лікування дитини та її соціалізацію несе позивачка. За наведених обставин суд вважає, що витрати, пов`язані з лікуванням доньки [PERSON] , які несе позивач, зумовлені особливими обставинами, а відтак їх доречно віднести до додаткових витрат на дитину, які не входять до щомісячних аліментних виплат. Згідно з наданими позивачкою доказами доведений розмір додаткових витрат на доньку [PERSON] , який обумовлений необхідністю її лікування і який заявлений до стягнення в сумі 28623,20 грн, що становить 1/2 від їх загального розміру 57246,40 грн. Крім того, зі змісту довідки ТОВ «Мала комп`ютерна академія IT Step Житомир» вбачається, що [PERSON] з 09.09.2023 по 01.04.2025 є студентом академії, термін навчання складає 3 роки, за 2024 рік сплачено за навчання 22500,00 грн (а. с. 17). Згідно з долучених позивачем квитанцій встановлено, що [PERSON] сплатила ТОВ «Мала комп`ютерна академія IT Step Житомир» за навчання [PERSON] за 2025-2026 навчальні роки 25480,00 грн (два платежі по 12740,00 грн 24.12.2025 та 13.08.2026 (а. с. 65 - 66). Оплата за навчання [PERSON] у ТОВ «Мала комп`ютерна академія IT Step Житомир» в розмірі 47980,00 грн підтверджується належними та допустимими доказами, які не спростовані відповідачем, як і не спростовані факт зарахування та навчання дитини у вказаному закладі за згодою батьків. Додаткові витрати на дитину відповідно до норм сімейного права повинні бути викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини, при цьому такий розвиток не обов`язково повинен бути пов`язаний з наявністю винагород та грамот у певній галузі. Факт відвідування комп`ютерної академії на переконання суду беззаперечно вказує на розвиток хисту у дитини, додаткових здібностей та навичок, а тому витрати на відповідне навчання є додатковими витратами на дитину, які повинні нести обидва батьки. Отже, суд вважає за можливе віднести сплачені позивачкою кошти на розвиток здібностей сина [PERSON] в ТОВ «Мала комп`ютерна академія IT Step Житомир» до додаткових витрат на дитину, а тому з відповідача підлягає стягненню 1/2 їх частина, що становить 23990,00 грн (47980,00грн:2). Суд враховує, що відповідач є працездатною особою, має достатній рівень матеріального забезпечення, доказів на підтвердження відсутності у нього можливості взяти участь у відшкодуванні половини зазначених витрат матеріали справи не містять, наявність інших утриманців, інших істотних обставин, які б перешкоджали батькові брати участь в додаткових витратах на дітей, необхідних для забезпечення їх потреб, судом не встановлено. Крім того, суд бере до уваги, що позивачка фактично самостійно займається вихованням та розвитком дітей, самостійно займаться лікуванням доньки, що безумовно потребує окрім фінансових затрат, багато часу, враховуючи кількість реабілітаційних заходів та занять у вузькопрофільних спеціалістів, які проходить дівчинка, у зв`язку з чим позивачка навіть обмежена у можливостях повноцінно працювати. А відтак суд вважає, що відповідач як батько принаймні повинен брати повноцінну фінансову участь в таких витратах. Дослідивши надані позивачкою докази, встановивши на їх підставі фактичні обставин справи,

Outcome: approved