Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

28 січня 2026 року представник позивача [PERSON] адвокат Зубань О.О. звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 12.08.2021 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №2034. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що взаємини сторін настільки погіршилися, що вони стали фактично чужими один для одного людьми, сторони не проживають разом, мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї. В позасудовому порядку відповідач відмовився йти писати спільну заяву в відділ ДРАЦС для розірвання шлюбу, тому, позивач вимушена звернутися з заявою про розірвання шлюбу в судовому порядку. З підстав наведених вище, збереження сім`ї і подальше спільне проживання позивача з відповідачем є неможливим. Строку на примирення позивач просить не надавати. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві представник позивача просив справу слухати за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, але 10.02.2026 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить позов задовольнити. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.08.2021 року вбачається, що 12.08.2021 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №2034. Від шлюбу сторони спільних малолітніх та/або неповнолітніх дітей не мають. В ході розгляду справи судом встановлено, що на даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту ст.ст.21, 24 СК України вбачається, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст.51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до с.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач змінювала прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивачка просить залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved