Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , Дніпровська районна рада Дніпропетровської області, Військова частина [NUMBER] , Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою. В заяві просить суд: Оголосити померлим (загиблим) громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгороднє паспорт [NUMBER] , виданий 22.08.2006 Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області РНОКПП [NUMBER] внаслідок штурмових дій збройних сил російської федерації, від дня його вірогідної смерті [INFO] , місцем смерті вважати населений пункт Зелене Поле Великоновосілківської селищної територіальної громади Волноваського району Донецької області. Причиною смерті [PERSON] вважати - загибель під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану, пов`язаного із захистом національної безпеки й охорони Батьківщини (захист Батьківщини) та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації на території Донецької області та пов`язане з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України. Обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] виконуючи військовий обов`язок, під час захисту територіальної цілісності України, поблизу н.п. Зелене Поле Великоновосілківської селищної територіальної громади Волноваського району Донецької області зник безвісти гранатометник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] [PERSON] [INFO] РНОКПП [NUMBER] брат заявника [PERSON] . Родинні зв`язки заявника з [PERSON] підтверджуються: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 19.05.1977 зареєстроване Підгородненською селищною радою Дніпропетровського району, актовий запис № 134 від 19.05.1977 та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 18.06.1985 зареєстроване відділом «ЗАГС Подгородненского гор.исполкома», актовий запис №156 від 18.06.1985, відповідно до якого спільними батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , є: батько [PERSON] та мати [PERSON] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. З матеріалів заяви встановлено, що [INFO] виконуючи військовий обов`язок, під час захисту територіальної цілісності України, поблизу н.п. Зелене Поле Великоновосілківської селищної територіальної громади Волноваського району Донецької області зник безвісти гранатометник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] [PERSON] [INFO] РНОКПП [NUMBER] брат заявника [PERSON] . Родинні зв`язки заявника з [PERSON] підтверджуються: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 19.05.1977 зареєстроване Підгородненською селищною радою Дніпропетровського району, актовий запис № 134 від 19.05.1977 та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 18.06.1985 зареєстроване відділом «ЗАГС Подгородненского гор.исполкома», актовий запис №156 від 18.06.1985, відповідно до якого спільними батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , є: батько [PERSON] та мати [PERSON] . У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово продовжувався та триває і на даний час. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 24.05.2025 року №176 кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини [NUMBER] [PERSON] ВОС [NUMBER] , шпк «солдат» зараховано до списків особового складу. 11.06.2025 поблизу н.п. Зелене Поле Великоновосілківської селищної територіальної громади Волноваського району Донецької області зник безвісти гранатометник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] [PERSON] (сповіщення про безвісти зниклого від 17.06.2025 №5/1877). За фактом зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] наказом командира військової частини [NUMBER] №375 від 11.06.2025 призначено службове розслідування. На підставі зібраних матеріалів було складено акт службового розслідування від 05.07.2025, який зареєстровано за №1899 та відповідно Наказом командира військової частини [NUMBER] №130 від 05.07.2025 таке службове розслідування завершене. Згідно викладених відомостей в п.3 даного акту: «Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування. О 10:25 10.06.2025 на зв`язок вийшов солдат [PERSON] і доповів, що молодший сержант [PERSON] , солдат [PERSON] , солдат [PERSON] загинули. Зі слів солдата [PERSON] до укриття підлетів великий дрон противника і скинув білий пакунок, від вибуху якого завалилася стеля і стіни, а укриття майже повністю засипало». Згідно викладених висновків в п. 6 Даного акту: «2. Вважати 11.06.2025 року датою зникнення безвісти військовослужбовців військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] , солдата [PERSON] , солдата [PERSON] .» В Акті службового розслідування також зазначено, що це сталося під час бойових дій із забезпечення заходів із національної безпеки й охорони Батьківщини (захист Батьківщини) та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області та пов`язане з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України. Виходячи з матеріалів службового розслідування, порушень Статуту внутрішньої служби та Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України не виявлено. Військовослужбовці сумлінно виконували військовий обов`язок, були дисциплінованими, беззастережно виконували накази командирів та свої обов`язки. Дотримувались вимог статутів Збройних Сил України. 18.06.2025 батько зниклого безвісти [PERSON] , [PERSON] , звернувся до ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, яке попередньо було кваліфіковане за ч. 1 ст. 115 КК України та 19 червня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 12025042240000421. Додатково встановлені свідки вказаної події [PERSON] [INFO] , який в ході допиту, проведеному 19.07.2025 слідчим СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області Середнім С.В. повідомив, що він перебував разом з гр. [PERSON] на позиції в момент скиду боєприпасу, внаслідок вибуху якого загиблі вище перелічені громадяни. Згідно проведеному пред`явленню особи до впізнання за фотознімками 21.07.2025 слідчим СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області Середнім С.В., [PERSON] впізнав бойового побратима [PERSON] . Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20250729-5597 від 29.07.2025, сформованого Міністерством внутрішніх справ України, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район м. Підгороднє був зареєстрований як особа, зникла безвісти за особливих обставин. Отже, смерть (загибель) [PERSON] підтверджується (прямо та побічно) наступними доказами: Копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 12025042240000421 від 19.06.2025 року та копією витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20250729-5597 від 29.07.2025. Матеріалами службового розслідування проведеного військовою частиною [NUMBER] . Письмовими показами свідка [PERSON] . Відповідями відповідних державних установ, що відсутності відомостей про перебування [PERSON] у полоні. Серед документів, за допомогою яких можливо встановити особу померлого (загиблого) [PERSON] , заявник має копію паспорту громадянина України [NUMBER] виданий 22.08.2006 Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я [PERSON] [INFO] . Оголошення померлим (загиблим) [PERSON] необхідно заявнику для проведення державної реєстрації його смерті компетентним органом виконавчої влади України, отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразку та вирішення в подальшому питання щодо вступу до спадщини, оформлення належним чином спадщини, отримання компенсаційних сум членам сімей загиблих військовослужбовців. Згідно з положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року № 2398-VI та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України24.12.2010 № 3307/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судовомедичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. ВП ВС у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зробила правовий висновок, що обрахування строку, визначеного у ч. 2 ст. 46 ЦК України, не можна здійснювати від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території проведення активних бойових дій, оскільки в умовах збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що робить неможливе навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі. З урахуванням конкретних обставин справи суд може на підставі ч. 2 ст. 46 ЦК України оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи. Наказом № 376 від 28.02.2025 Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» встановлено: - в розділі І. Території, на яких ведуться (велися) бойові дії п.2. Території активних бойових дій Великоновосілківська селищна територіальна громада - визначена дата закінчення бойових дій 15.02.2024. Таким чином можна цілком вірогідно стверджувати, що активні бойові дії на місці ймовірної загибелі фізичної особи скінчились більше ніж шість місяців по тому. В пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає прямих та беззаперечних доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналогічні норми містяться також в ч. 3 ст. 46 ЦК України, за якою фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Отже, вірогідною датою смерті [PERSON] , [INFO] є саме 11 червня 2025 року. Статтею 47 ЦК України передбачено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Аналізуючи норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Отже, особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про її смерть, коли немає доказів про факт смерті. Оголошення особи померлою, засноване на презумпції її смерті, є юридичним фактом, що дає підставу для припущення про припинення цивільної правоздатності цієї особи. Відповідно до норм статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У відповідності до частини першої статті 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно реєстраційного запису в паспорті громадянина України Заявника місцем реєстрації (та фактичного проживання) є адреса [ADDRESS] . Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Згідно роз`яснень наданих в п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, а саме, встановлення факту смерті батька має для заявника, юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню і є підставою для видачі свідоцтва про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved