Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє адвокат Антонюк В.О. звернулась до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку з надвірними допоміжними приміщеннями, який розташований по [ADDRESS] . Вказала, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка. Звернулась до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на спадщину. Однак оформити спадщину виявилось неможливим через відсутність правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок. Представник позивача адвокат Антонюк В.О. позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, подавши письмову заяву. Представник відповідача до суду не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку з господарсьми будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої Ушомирською сільською радою Коростенського району Житомирської області Лісівщинського старостинського округу №181/08-07 від 16.09.2025 року, вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] разом з господарськими будівлями та спорудами на праві приватної власності належить нині померлому [PERSON] , [INFO] . Рік побудови житлового будинку - 1981. З довідки Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області Лісівщинського старостинського округу №180/08-07 від 16.09.2025 року слідує, що померлий [PERSON] , [INFO] на день своєї смерті - [INFO] був зареєстрований та фактично постійно проживав в будинку [ADDRESS] . На день смерті разом з ним була зареєстрована та фактично проживали: Дружина [PERSON] , [INFO] . Згідно виписки з по господарської книги № 1 за 2006 -2010 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , розділ І та розділ ІІ, виданої Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області Лісівщинського старостинського округу, тип об`єкта по господарського обліку домогосподарство з реєстрацією місця проживання - на території ради код 1; [ADDRESS] , голова домогосподарства - власника будинку [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Рік побудови будинку -1981. Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 Особиста власність цього ж кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100, 101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарсьми будівлямита спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Представник позивача звернувся до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івачука С.С. із заявою про роз`яснення порядку видачі свідоцтва на спадщину за законом, проте, нотаріус обґрунтовано відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування є такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved