Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОЛВЕНТІС" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 27.09.2019 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 2747583. Відповідач уклав Кредитний договір № 2747583 від 27.09.2019 із ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12000 грн. 10.06.2025 між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІД?ПО?ВІД?АЛЬ?НІ?СТЮ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») (ЄДРПОУ: 43385549) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025 (далі - «Договір факторингу-1»). 07.07.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІД?ПО?ВІД?АЛЬ?НІ?СТЮ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») (ЄДРПОУ: 43385549) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (далі - ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») (ЄДРПОУ: 43657029) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025 (далі «Договір факторингу-2»). Згідно Договору факторингу-1 від 10.06.2025 та Договору факторингу-2 від 07.07.2025 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2747583 від 27.09.2019. обґрунтованою Таким чином, сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») є та документально підтвердженою, яка становить 18070 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 12000 грн.; заборгованість за відсотками становить 6070 грн.; заборгованість за штрафними санкціями та комісіями становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Оскільки, відповідач порушив свої зобов`язання та має заборгованість за Кредитним договором № 2747583 від 27.09.2019 у розмірі 18070 грн., також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 09.12.2025 року відкрито провадження в цивільній справі за позовомТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОЛВЕНТІС" до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи без їх виклику за наявними у справі матеріалами 15.01.2026 року. Відповідачу роз`яснено право подавати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, зокрема право суду вирішити спір за наявними матеріалами справи. 15.01.2026 року судове засідання відкладено на 25.02.2026 року. Сторони у справі повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками надіслані відповідачу. 25.12.2025 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якій вказує, що позивач в своїй позовній заяві зазначає, що 27.09.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та Відповідачем було укладено Договір про надання кредиту 2747583. За твердженням Позивача вказаний Договір кредиту укладався з використанням одноразового пароля. Такий одноразовий ідентифікатор ТОВ «Алекскредит» направило Відповідачу електронним повідомленням (SMS) при введенні якого Відповідач підтвердив прийняття умов Кредитного договору, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Далі, в своїй позовній заяві, Позивач наводить правове обгрунтування щодо законності використання одноразового ідентифікатора при укладенні Кредитного договору між ТОВ «Алекскредит» та Відповідачем та зазначає про презумцію правомірності правочину. На цьому доказова база Позивача щодо укладення Кредитного договору закінчується. Окрім загального опису порядку укладення Кредитного договору, Позивач не надав жодного доказу на підтвердження укладення його Відповідачем. Шановному Суду не надано жодного доказу підписання Відповідачем Кредитного договору. Представник відповідача також вказує, що кредитний договір було укладено 27.09.2019 року. З моменту укладення Кредитного договору до моменту подачі позовної заяви Позивачем пройшло більше шести років, 6 років 1 місяць 2 дні. З моменту повномасштабного вторгнення російської федерації до моменту подачі позовної заяви пройшло більше чотирьох років, 4 роки 10 місяців 5 днів. У відповідності з умовами Кредитного договору, п. 1.9., сторони встановили узгоджений строк повернення кредиту 28 календарних днів, до 25.10.2019 року включно. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про порушення права. Таким чином, Позивач пропустив строк позовної давності. Більше того, договори факторингу АК-10/06/2025 від 10.06.2025 року та №ДФ-07072025 від 07.07.2025 року укладалися вже після спливу строку позовної давності для ТОВ «Алекскредит». Також, позивачем не надано Суду документів, які свідчать про оплату гонорару в розмірі 6000,00 грн, пов`язаного з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). 29.12.2025 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» надає результати пошуку в базі даних WHOIS, що підтверджують факт розміщення правил на сайті в мережі інтернет, тобто що правила були доступні користувачу, зокрема Позичальнику, до моменту укладення кредитного договору та належність цього сайту саме ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», а також ПРАВИЛА НАДАННЯ КРЕДИТУ ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (в редакції від 11 червня 2019 року, далі по тексту - Правила), що діяли на момент укладання кредитного договору). Дані Правила розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця URL: https://alexcredit.ua/. Представник позивача зазначає, що між ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» було укладено Договір про на переказ коштів № ВП-220817-1 від 22 серпня 2017 р.. Отже, як небанківська установа ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» звернулося до платіжної установи, яка мала відповідну ліцензію на надання платіжних послуг, задля перерахування кредитних коштів на рахунок Відповідача. На виконання вищевказаних норм закону, та в обґрунтування заявлених позовних вимог, Позивач надав суду документи, щодо надання кредитних коштів Позичальнику, а саме: кредитний договір, який містить підписи обох сторін і в кредитних правовідносинах є первинним бухгалтерським документом, деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2747583 від 27.09.2019 та лист від ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за вих. № 6003-ВН від 22.09.2025, в якому виснується, про успішність проведення платежу, а також міститься наступна інформація: 27.09.2019 на суму 12000 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок) грн, маска картки [NUMBER], код авторизації 250857, номер транзакції в системі WayForPay - [NUMBER]. Таким чином, наданий документ - лист від ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за вих. № 6003 ВН від 22.09.2025 - є належним і допустимим доказом фактичного перерахування кредитних коштів Відповідачу та отримання їх останнім, адже містить усі обов`язкові реквізити електронного документа, що забезпечує автентичність і цілісність документа та підтверджує його юридичну силу та містить унікальні ідентифікаційні дані транзакції, що унеможливлює підробку або сумнів у достовірності операції. Отже, Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі Відповідача, які були передані від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ». 17.03.2022 року набув чинності Закон України від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого розділ 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України був доповнений п.19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Поряд з цим, Законом від 14.05.2025 №4434 IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» (далі - Закон №4434) передбачено відновлення строків позовної давності Закон №4434 передбачає виключення з Цивільного кодексу України пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» (далі - ЦКУ). Саме цей пункт передбачає зупинення перебігу позовної давності, передбаченої ЦКУ, на період дії воєнного стану. Закон №4434 набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування. Закон був надрукований в офіційному виданні «Голос України» від 03.06.2025 №108. Тому, він набрав чинності 04.09.2025, саме із цієї дати відновлено обчислення строків позовної давності. Отже, хоча норми «Прикінцевих та перехідних положень» ЦКУ, якими призупинялися строки позовної давності на період карантину та воєнного стану, мають різні формулювання, але, фактично строки позовної давності були «на паузі» у період з 02.04.2020 по 03.09.2025 (тобто, більше 5 років). Та просить позовні вимоги задовольнити повністю. 04.01.2026 року представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив та просить відмовити Позивачу у задоволенні клопотання про витребування у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». 15.01.2026 року ухвалою Володарського районного суду витребувано докази у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, відзив та відповідь на відзив і заперечення на відповідь на відзив, приходить до висновку про те, що 27.09.2019 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № 2747583. Відповідач уклав Кредитний договір № 2747583 від 27.09.2019 із ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12000 грн., що стверджено довідкою витребуваною судом від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (а.с. 122-123). 10.06.2025 між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІД?ПО?ВІД?АЛЬ?НІ?СТЮ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») (ЄДРПОУ: 43385549), укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025 (далі - «Договір факторингу-1»). 07.07.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІД?ПО?ВІД?АЛЬ?НІ?СТЮ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») (ЄДРПОУ: 43385549) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (далі - ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») (ЄДРПОУ: 43657029) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025 (далі «Договір факторингу-2»). Згідно Договору факторингу-1 від 10.06.2025 та Договору факторингу-2 від 07.07.2025 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2747583 від 27.09.2019 обґрунтованою. Таким чином, сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») є документально підтвердженою, яка становить 18070 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 12000 грн.; заборгованість за відсотками становить 6070,00 грн.; заборгованість за штрафними санкціями та комісіями становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 512 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією із таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом Згідно ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості врегулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за договором № 2747583 від 27.09.2019 станом на 06.06.2025 року (а.с. 14). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд вважає, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 2747583 від 27.09.2019 року станом на дату звернення позивача з цим позовом відповідачем не повернуто позикодавцеві 18070 грн. 00 коп. заборгованості за наданим кредитом. З огляду на викладене, з урахуванням відзиву відповідача та заперечень на відзив позивача, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 18070 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих сторонами та витребуваних судом доказів. Як слідує з договору про надання правової допомоги №43657029 від 01.07.2025 року стороною позивача був укладений договір з адвокатом Лівак І.М., також копію детального опису робіт, акт №2747583 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом. Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи Володарським районними судом Київської області є недостатніми. Саме тому, в решті в позові слід відмовити, оскільки на підтвердження понесених витрат на юридичну допомогу не надано документів, які свідчать про оплату гонорару, пов`язаного з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Відтак, зазначені витрати не мають документального підтвердження та не доведені. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а позов задоволено повністю, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial