Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітьої дитини в розмірі 1/4 частини з всіх видів доходу відповідача, а також стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка не з`явилася, проте в прохальній частині позовної заяви просить про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Оголосивши заяви сторін, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей, сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с.7-8). Згідно рішення Тальнівського районного суду від 02.06.2025 р. справа №704/458/25 шлюб між сторонами розіркано (а.с.9-10). Позивачка вказує, що після припинення спільного проживання син [PERSON] залишився проживати з нею, а тому позивачка потребує цих коштів на його утримання та виховання (а.с.12-14). Позивачка посилається, як на підставу задоволення позову, на ті обставини, що вона несе значні витрати пов`язані із вихованням сина та його утриманням. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стосовно вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] є студентом 3 курсу Черкаського державного технологічного університету денної форми навчання, що підтверджується відповідною довідкою з місця навчання (а.с.18). Позивачка вказує, що у неї доходів недостатньо для забезпечення належних умов для навчання та проживання їх сина. При цьому останній навчається на денній формі здобуття освіти та не має змоги влаштуватися на роботу та забезпечити своє навчання. Згідно договору №185 від 15.08.2023 року про надання освітніх послуг, який укладений між позивачкою та Черкаським державним технологічним університетом, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання [PERSON] становить 110000 грн.00 коп. (а.с.19). Отже, дані обставини свідчать про те, що позивачка не має можливості самостійно забезпечувати їх спільного із відповідачем сина [PERSON] у зв`язку із продовженням його навчання та потребує додаткових витрат у зв`язку із таким навчанням. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України визначено, що: Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 СК України: Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Позивачка посилається, як на підставу задоволення позову, на ті обставини, що вона та їх спільний із відповідачем дсин несуть значні витрати пов`язані із навчанням останнього. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також із врахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та необхідність його задоволення. Крім того, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача до державного бюджету 50 % судового збору, тобто 1331 грн. 20 коп.

Outcome: approved