Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2158177 від 21.07.2021 у розмірі 32472,15 грн., а також судові витрати. Позов обгрунтований тим, що 21.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] в електронному вигляді був укладений договір №2158177 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та надано кредит в розмірі 9900,00 грн. шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Кредит наданий строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Договір укладений в електронній формі шляхом його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Обґрунтовуючи наявність права вимоги до відповідача представник позивача посилається на ст. ст. 512, 514 ЦК України, вказує, що право вимоги до позивача перейшло на підставі договору факторингу від 08.02.2022, укладеного між ним та ТОВ «Лінеура Україна». Позивач в позові вказує, що в порушення умов укладеного кредитного договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, кредитні кошти в повному обсязі не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 32472,15 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 9900,00 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 22572,15 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 29.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судові засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав відзив на позов в якому просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 21.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір №2158177 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 7-13). Кредитний договір укладений в електронному вигляді, який відповідачка підписала електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором С488 (на звороті а.с. 13). В пункті 1.1 договору вказано, що укладання цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.4 договору [PERSON] отримала позику в розмірі 9900,00 грн., строк кредиту - 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день, знижена процентна ставка 0,86 % в день. Згідно з п. 2.1 договору кредит надавався відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну карту [NUMBER] . Між сторонами у справі був узгоджений графік платежів, який є Додатком 1 до Договору, відповідно до якого було узгоджено суму кредиту та суму нарахованих процентів, а також дату повернення кредиту (а.с. 16). На виконання умов договору 21.07.2021 ТОВ «Лінеура Україна» відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 9900,00 гривень шляхом здійснення переказу на банківський рахунок з використанням системи iPay.ua на картку [NUMBER] (а.с. 26). З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення коштів за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. 08.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен інцест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») укладений договір факторингу №1-08022022, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача за кредитним договором № 2158177, що підтверджується змістом самого договору та Витягу з Реєстру боржників до цього Договору (а.с. 27-28). Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №2158177 від 21.07.2021. Згідно з наданим позивачем розрахунком, який суд визнає правильним, таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору та вимогам чинного законодавства, заборгованість [PERSON] перед відповідачем за кредитним договором №2158177 від 21.07.2021 становить: 32472,15 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 9900,00 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 22572,15, нарахованими в межах строку кредитування за період з 21.07.2021 по 18.11.2021 (а.с. 23-25). Проаналізувавши надані позивачем докази в їх сукупності на предмет їх належності, достовірності, достатності та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку нормам матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню з підстав, наведених вище по тексту рішення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 32472,15 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 9900,00 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 22572,15. З відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved