Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 22.12.2021 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис № 2244. Від сумісного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Представник вказує, що сімейні стосунки між сторонами фактично розірвані. Позивач зазначає, що з відповідачем мають зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, з приводу чого відбуваються постійні сварки, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім`єю не видається для позивача можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей. Крім того, за спільним рішенням з відповідачем вони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільний побут. У зв`язку з наявністю спільних неповнолітніх дітей, розірвати шлюб в позасудовому порядку не є можливим, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися з цим питанням до суду. Надання строку для примирення не потрібне, крім того, надання строку для примирення перешкоджатиме праву позивача на створення сім`ї з іншою людиною. За наведених обставин, представник просить шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою суду від 02.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований 22.12.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено відповідний актовий запис № 2244. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Впродовж тривалого часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сумісне життя як подружжя є неможливим, не підтримують сімейні стосунки, а тому шлюб носить формальний характер. Положенням ч. 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зі змісту абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України вбачається, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючі вказані обставини, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, а тому шлюб між сторонами слід припинити, шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору.

Outcome: approved