Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 25.03.2021 року між [PERSON] та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» був укладений кредитний договір № 1/4096767, відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти у сумі 15000 грн, строком на 36 місяців з 25.03.2021 по 24.03.2024. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором 1/4096767 від 25.03.2021 року та надав відповідачу кредит, а відповідач порушує умови кредитного договору, не здійснює повернення кредиту згідно графіку платежів по кредиту. 05 серпня 2021 року між банком та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» був укладений договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором № 1/4096767 від 25.03.2021 року. Внаслідок невиконання [PERSON] умов кредитного договору, за нею утворилася заборгованість у сумі 31 116 грн. 19 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами у сумі 2684 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, однак у позовній заяві додатково просив розглянути справу без його участі, позов підтримав, не заперечував проти задоволення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву у якій просив розглянути справу без його участі. Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.04.2024, суддю [PERSON] звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2024 р., справу передано на розгляд судді Кондрашову І.А. Ухвалою судді від 17.09.2024 дану справу було прийнято до провадження. У зв`язку з увільненням судді Кондрашова І. А. від роботи, справа була передана на повторний автоматизований розподіл, за протоколом якого, справа передана судді Петуніну І. В. Ухвалою судді від 09.06.2025 року дану справу було прийнято до провадження та призначено розгляд справи по суті на 09.15 год. 15 серпня 2025 року. Через неявку відповідача, розгляд справи відкладений на 28.10.2025. Через неявку відповідача, розгляд справи відкладений на 12.02.2026. В судовому засіданні 12.02.2026, у зв`язку із неявкою відповідача, яка була повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 25.03.2021 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1/4096767, згідно з яким позичальнику надано кредитний ліміт у розмірі 15000 грн. зі сплатою 15 % річних строком на 36 місяців. 05.08.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» укладено Договір №2-2021 про відступлення прав грошової вимоги, у відповідності до умов якого, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» передає ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» за плату права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами. Таким чином позивач набув права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до наданих позивачем до суду розрахунків заборгованості, за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 31 116 грн. 19 коп. V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст.ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» є належним позивачем у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідност.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 3 ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки відповідачем порушені зобов`язання з повернення грошових коштів, що встановлені умовами договору, у нього виникла заборгованість, яка обрахована позивачем у відповідних розрахунках, наданих суду. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд доходить висновку про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1/4096767 від 25.03.2021 у розмірі 31 116 грн 19 коп., відповідно до наданих позивачем розрахунків, оскільки невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права та інтереси позивача. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Судові витрати у справі складаються з судового збору, який в силу ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сплаченому розмірі. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved