Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

16.12.2025 позивач подав до Берегівського районного суду Закарпатської області вказану позовну заяву. Берегівський районний суд Ухвалою від 18.12.2025 передав цивільну справу за підсудністю до Виноградівського районного суду Закарпатської області. Справу розподілено судді 15.01.2026. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором №CASHSPK-78 у розмірі 46245 грн, з яких 28284,76 грн заборгованості за кредитом, 17960,24 грн заборгованості за процентами за користування кредитом. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 22.12.2017 між [PERSON] та АТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір №CASHSPK-78. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Строк кредитування відповідно до п.2.3 Договору 21.12.2022. Ціна кредиту 55,99% річних, визначена пунктом 4.1 Договору. 25.06.2021 відбулася заміна кредитора із АТ «Кредобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на підставі Договору факторингу №250621/1. Позичальник отримав кредит, що підтверджується меморіальним ордером, виписками по особовим рахункам. Проте позичальник не виконав зобов`язання та не повернув кредит у встановлені договором строки. ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» направило повідомлення-вимогу про погашення заборгованості, яку відповідач проігнорував. Відповідач відзив не подав. Позивач клопотав розглядати справу без участі його представника, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач не з`явився. Судова повістка про повідомлення надіслана поштою за адресою реєстрації місця проживання відповідача. Повернута до суду без вручення через відсутність адресата за вказаною адресою. Тому, відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 22.12.2017 від імені [PERSON] заповнено Анкету-Заяву № CASHSPK-78 на отримання готівкового кредиту у розмірі 30000 грн на строк 60 місяців, за ціною 55,99% річних, у споживчих цілях. Анкета-заява підписана власноручним підписом клієнта [PERSON] . 22.12.2017 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №CASHSPK-78. За умовами Кредитного договору Банк зобов`язався надати у власність Позичальникові [PERSON] грошові кошти (кредит) у сумі 30000 грн на строк 60 місяців терміном до 21.12.2022, на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у відділенні [ADDRESS] . Кредит видається у безготівковій формі. Згідно із розділом 4 Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 55,99% річних, які нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до договору). Позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 1514 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 60 місяців з дати укладання кредитного договору. Суд окремо проаналізував порядок видачі кредиту, встановлений у розділі 3 Кредитного договору (а.с.15-19). За змістом пункту 3.1 Договору, кредит видається Позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням Позичальника, яке міститься у пункті 2.4 Кредитного договору. У пункті 2.4 сторони обумовили: «Позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні потреби в сумі 30000 грн на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] у ПАТ «Кредобанк». На підтвердження факту надання Банком грошових коштів у кредит Позичальнику [PERSON] . Позивач надав суду копію Меморіального ордеру №75416966 від 22.12.2017 про здійснення переказу грошових коштів у сумі 30000 грн на рахунок № [NUMBER] з призначенням платежу «надання кредиту ( [PERSON] ) відп до кред.дог. CASHSPK-78 від 22.12.17». За змістом копії Меморіального ордеру, платник [PERSON] із банківського рахунку № [NUMBER] здійснив безготівковий переказ грошових коштів у сумі 30000 грн на користь отримувача [PERSON] на банківський рахунок № [NUMBER] . Отже, наявні у справі докази не підтверджують дотримання Банком встановленого пунктами 3.1 та 2.4 Кредитного договору порядку видачі кредиту: «на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] у ПАТ «Кредобанк». Факт отримання позичальником грошових коштів у порядку, встановленому пунктами 3.1 та 2.4 Кредитного договору недоведено. Банківський рахунок № [NUMBER] , на який згідно Меморіального ордеру здійснено переказ грошових коштів від [PERSON] на користь [PERSON] , - згадується у пункті 2.7 Кредитного договору. Згідно пункту 2.7 Кредитного договору, цей рахунок є транзитним рахунком для повернення кредитних коштів (при достроковому погашенні кредиту або його частини). Отже, згідно умов Кредитного договору, надходження грошових коштів на цей рахунок може свідчити про факт повернення кредитних коштів. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Отже, обов`язок позичальника виникає після виконання обов`язку кредитодавцем надання грошових коштів позичальнику у порядку, визначеному умовами Договору. Суд констатує, що факт виконання кредитором пункту 3.1, 2.4 Кредитного договору - недоведено. Тому, у зв`язку із тим, що факт виконання кредитодавцем свого зобов`язання надати грошові кошти (кредит) позичальникові не доведено, то позов задоволенню не підлягає. Суд перевірив існування обставин позову і у частині переходу права вимоги за Кредитним договором з метою виконання обов`язку суду дослідити усі докази та з`ясувати всі обставини, на які сторони посилаються. Суд встановив, що 25.06.2021 АТ «Кредобанк» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (Фактор) уклали Договір факторингу №250621/1. За цим договором Клієнт відступає Факторові Права Вимоги в повному обсязі. Згідно із Додатком №1 до Договору факторингу, Фактор набув права вимоги у тому числі до [PERSON] за договором CASHSPK-78 від 22.12.2017 на загальну суму 46245 грн. До позову додано документи, що підтверджують направлення [PERSON] повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором CASHSPK-78 від 22.12.2017. Ці докази є належними та допустимими, їх достовірність не викликала у суду обґрунтованих сумнівів, а у своїй сукупності вони є достатніми для підтвердження тієї обставини, що Позивач набув права вимоги за Кредитним договором. Недійсність чи непідтвердженість права вимоги не має наслідком недійсності договору про відступлення (Постанова ВП ВС від 8 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21 (провадження № 12-45гс22) https://reyestr.court.gov.ua/Review/112873033). Проте, продаж права вимоги не означає, що це право вимоги у зв`язку із його продажем автоматично визнається дійсним. Судові витрати, понесені позивачем слід покласти на позивача. Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, які слід покласти на позивача. Позивач, крім того, заявив про понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 6936,75 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу подано: Договір про надання правничої допомоги 07/10/2021 від 07.10.2021, укладений між ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», за змістом якого, правова допомога за цим Договором надається за плату (Гонорар). Розмір Гонорару обчислюється з урахуванням складності правового питання та/або справи, витраченого часу на надання правової допомоги, інших істотних обставин та узгоджується Сторонами у додатках або додаткових угодах до цього Договору. Оплата Гонорару здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Адвокатського об`єднання. Підставою для відшкодування фактичних витрат є Звіт, до якого долучаються документи, що підтверджують розмір фактичних витрат. Суд констатує, що Розмір витрат на правничу допомогу у сумі 6936,75 грн не підтверджено: не додано Додатків або додаткових угод про узгодження розміру Гонорару та/або Звіту про фактичні витрати. Тому суд вважає витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 6936,75 грн непідтвердженими. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 141, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed