Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 669555 від 15.03.2023 в сумі 30 041,28 грн та понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 15.03.2023 між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №669555 відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000,00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. 01 лютого 2024 року ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" уклали Договір факторингу №01022024, на підставі якого ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Селфі Кредит", включно і до [PERSON] за кредитним договором №669555 від 15.03.2023 року. Таким чином заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 30 041,28 грн, а саме: · заборгованість за тілом кредиту 3 999,20 грн; заборгованість за процентами 26 042,08 грн. Одночасно з позовною заявою до суду позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Ухвалою судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02 січня 2026 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі, витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю. На виконання ухвали суду від 02.01.2026, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 27.01.2026 надіслано письмовий доказ, який підтвердив факт випуску банківської карти № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) та надано інформацію про зарахування коштів на суму 4 000,00 грн від 15.03.2023. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явився. У прохальній частині позовної заяви заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає та заперечує, оскільки кредиту не отримував. Таким чином, суд вважає, що неявка належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 березня 2023 року між ТОВ "Селфі кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 669555. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту 4 000,00 грн. Строк кредиту 420 днів. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.5.1 цього Договору. Знижена процентна ставка 0.01% в день. Дати надання кредиту 15.03. Вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н938. Згідно листа наданого ТОВ "Пейтек" за вих. № 20251020-404 від 20.10.2025, 15.03.2023 року відповідно до Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ "Селфі кредит" на суму 4 000,00 грн. Призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 5168757418269991. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №669555 від 15.03.2023 станом на 01.02.2024 заборгованість [PERSON] становить 30 041,28 грн, з яких 3 999,20 грн - заборгованість за тілом кредиту, 26 042,08 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. 01 лютого 2024 року між ТОВ "Селфі кредит" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" " було укладено договір факторингу №01022024, на підставі якого було відступлено право вимоги за договором №669555. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №01022024 від01.02.2024, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було відступлено право вимоги до [PERSON] у розмірі 30 041,28 грн, з яких 3 999,20 грн - залишок по тілу кредиту, 26 042,08 грн - залишок по відсотках. Як вбачається з відповіді АТ КБ "ПриватБанк" № 20.01.0.0.0/7-260119/77183-БТ від 02.01.2026, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . По вище вказаному рахунку було зарахування коштів на суму 4 000,00 грн від 15.03.2023, а тому позицію [PERSON] , щодо того, що він не отримував кредиту, суд вважає не обгрунтованою та такою, що спрямована на уникнення цивільно-правової відповідальності. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, під час підписання кредитного договору сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що між первісним кредитором та [PERSON] виникли договірні відносини внаслідок отримання відповідачкою кредиту. Права вимоги за кредитним договором було відступлено позивачу по справі, кредит не повернуто, а отже позовні вимоги ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" підлягають задоволенню. Відповідачка відзиву чи заперечень на позов не подала, тому надані позивачем розрахунки заборгованості за відсутності заперечень щодо таких розрахунків від відповідача приймаються судом як достовірні. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. Отже, [PERSON] не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 8 000 грн суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду: Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, Акт наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 10 листопада 2025 року №382. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial