Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] , через свого представника - адвоката Жмурко С.Л., звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, у вигляді земельної ділянки площею 3.82 га, кадастровий номер 5123383800:01:001:0411, яка розташована на території Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №085672 виданого Любашівською районною державною адміністрацією 17 січня 2005 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В серпні місці їй стало відомо про те, що покійний заповів вказану земельну ділянку позивачці. Дізнавшись про наявність заповіту на своє ім`я, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із заявою про поновлення строку. Крім того було встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , не відкривалася, а спадкоємці за оформленням спадщини не зверталися. Оскільки про існування заповіту на її ім`я вона не знала, то це є поважною причиною пропуску строку встановленого законодавством для подання заяви про прийняття спадщини. Просить суд визначити їй додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Предстаник позивача [PERSON] надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі позивача та його представника, позов просила заловольнити. Відповідач Любашівська селищна рада Подільського району Одеської області надала до суду клопотання в йому не заперечує проти позовних вимог позивача та просить розглядати справу за відсутності представника. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 05 січня 2026 року, відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та призначено підготовче засідання(а.с. 15). Ухвалою від 02 лютого 2026 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 21). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 грудня 2024 року, актовий запис №406, виданого Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 7). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №085672 виданого Любашівською районною державною адміністрацією 17 січня 2005 року, [PERSON] , належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3.82 га, кадастровий номер 5123383800:01:001:0411, яка розташована на території Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області. (а.с.11). З довідки виданої Троїцьким старостинським округом Подільського району Одеської області вбачається, що [PERSON] [INFO] , був зареєстрований та проживав по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] (а.с. 8). 31.10.2024 року, приватним нотаріусом Бобошко Н.Є., посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] , на випадок своєї смерті заповів належну йому земельну ділянку площею 3.82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області, кадастровий номер 5123383800:01:001:0411, [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бобошко Н.Є. Подільського районого нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. (а.с. 9) Мотиви з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19 (провадження № 61-15100св21), від 07 лютого 2024 року у справі № 474/454/18 (провадження № 61-14756св23). Разом із тим у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18 (провадження № 61-10481св19) Верховний Суд врахував, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] , як на підставу своїх порушених прав, зазначила, що строк для подання заяви про прийняття нею спадщини пропущений у зв`язку з необізнаністю з наявністю заповіту. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки вона не була обізнана про існування заповіту, а тому наведені позивачем причини є об`єктивними та істотними труднощами, відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в межах визначеного законом строку. Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк три місяці для подачі нею заяви про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved