Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

ПАТ «СГ «ТАС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову вказує, що 15.12.2023 року о 08-10 год. на 96 км автодороги М-о5 зі сполученням Київ - Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: «AB Сплав», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить ТОВ ВІДІ-ЛІЗИНГ. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2024 року по справі про адміністративне правопорушення № 357/74/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України пре адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «ПРАВИЛЬНЕ КАСКО» № F0 1685616 від 16.11.2023 року. Страхувальник своєчасно звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про настання події від 18.12.2023 року та заява на виплату страхового відшкодування від 18.12.2023 року. Дану заяву було розглянуто, пошкодження «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER], визнано страховим випадком у зв`язку з чим, на підставі: акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість); ремонтної калькуляціії №26157/01/2 від 18.12.2023 року; рахуноку № ASK0000688 від 18.12.2023 року; страхового акту № 00207/01/924 від 03.01.2024 року та розрахунку суми страхового відшкодування. ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 21 765 (двадцять одна тисяча сімсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 12052 від 04.01.2024 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «АВ Сплав», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АР6378832. Таким чином, за вирахуванням зносу ПрАТ «СК «ВУСО» виплатила на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі: 13 283 (тринадцять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 32 коп., згідно платіжної інструкції № 54910 від 17.09.2024 року. Відповідно до ч.1 ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, згідно вказаного вище позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу складає: 21 765,00грн. - 13 283,32 грн.. = 8 481,68 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі: 8 481,68 грн. та суму сплаченого судового збору. Позивач в судове засідання не забезпечив явку свого представника. В позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами. Через канцелярію суду подав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.01.2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень, встановлено, що 15.12.2023 о 08:10 год на 96 км автодороги М-о5 зі сполученням Київ-Одеса водій [PERSON] керував транспортним засобом «АВ СПЛАВ» з д.н.з. [NUMBER] в порушення вимог пп. 1.5, 2.3 б Правил дорожнього руху України, був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, перед виїздом не оглянув транспортний засіб, не впевнився у наявності чи відсутності сторонніх предметів на тентованому даху кузова транспортного засобу, внаслідок чого під час руху у правій смузі на підйомі з даху кузова транспортного засобу відірвалася брила льоду, відлетіла на транспортний засіб «Renault Master» з д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який, здійснюючи випередження, рухався у лівій смузі у тому ж напрямку. Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, [PERSON] в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні адмінправопорушення визнав у повному обсязі. Окрім визнання своєї винуватості самим правопорушником, винуватість [PERSON] у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 142119 від 15.12.2023; схемою місця ДТП від 15.12.2023, яка підписана обома водіями, на якій, серед іншого, зображено розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення та перелік видимих зовнішніх пошкоджень транспортних засобів, а саме: транспортний засіб «АВ СПЛАВ» з д.н.з. [NUMBER] не отримав пошкодження, транспортний засіб «Renault Master» з д.н.з. [NUMBER] отримав пошкодження - пошкодження - деформація переднього капота; письмовими поясненнями [PERSON] від 15.12.2023; письмовими поясненнями [PERSON] від 15.12.2023. Постанова набрала законної сили 30.01.2024 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП з вини водія [PERSON] був пошкоджений автомобіль Renault Master» з д.н.з. [NUMBER] , водієм якого під час ДТП був [PERSON] , що належить ТОВ «ВІДІ-ЛІЗИНГ», цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС», що вбачається з договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «ПРАВИЛЬНЕ КАСКО» № FО-01685616 від 16.11.2023 року. ПрАТ «СГ «ТАС» на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «ПРАВИЛЬНЕ КАСКО» № FО-01685616 від 16.11.2023 року та на підставі заяви про настання події від 18.12.2023 року та заяви на виплату страхового відшкодування від 18.12.2023 року, акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість), ремонтної калькуляції №26157/01/2 від 18.12.2023 року, рахуноку № ASK0000688 від 18.12.2023 року, страхового акту № 00207/01/924 від 03.01.2024 року та розрахунку суми страхового відшкодування здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 21 765 (двадцять одна тисяча сімсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 12052 від 04.01.2024 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «АВ Сплав», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АР6378832, що вбачається з роздруківки інформації (полісу), що міститься в ЦБД МТСБУ. 17.09.2024 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило на користь ПАТ «СГ «ТАС» суму страхового відшкодування в розмірі: 13 283 (тринадцять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 32 коп., що вбачається з платіжної інструкції № 54910 від 17.09.2024 року (призначення платежу: стр.відш. зг. СА № 2393357-1 від 17.09.2024 р. та дог. № АР-6378832 від 26.07.2023 р., стр. TOB "ОТП Лізинг", заяв. 04.09.2024 р., регресна вимога 05057/9224, [PERSON] ). Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином до ПрАТ «Страхова група «ТАС» перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Renault», державний реєстраційний номер [NUMBER] , - ТОВ «»ВІДІ-ЛІЗИНГ», внаслідок ДТП , яка мала місце 15.12.2023 року. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування] для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (із змінами та доповненнями) при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст, 453 ЦК, статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України "Про власність". Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно п. 72 постанови Великої Палати Верховного Суду «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року № 4 відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування [зокрема, у випадках, передбачених у статті 37], чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування». Оскільки, ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило страхове відшкодування в розмірі 13 283,32 грн. враховуючи коефіцієнт фізичного зносу до вартості замінюваних матеріалів, за приписами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача частину вартості страхового відшкодування в розмірі 8481,68 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved