Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

05 вересня 2024 року представник Кредитної спілки «Кредит-Експерт» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської областіз позовом, яким просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Кредит-експерт» суму кредиту у розмірі 111 607,15 грн., 34 648,75 грн. відсотків, нарахованих на суму основного боргу, 3028,00 грн. компенсації збитків, понесених у зв`язку з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості, а разом 149 283,90 грн.; оплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн. стягнути з відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 жовтня 2023 року між КС «Кредит-Експерт» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №К-011/0060/26/23 з кредитним лімітом 150 000,00 на споживчий кредит (інші потреби) на умовах зворотності та платності, строком на 24 місяці з дня укладення договору кредиту з проведенням оплати щомісяця. В забезпечення договору кредиту були також укладені договори поруки № К-011/0060/26/23 від 12 жовтня 2023 року, згідно умов яких [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] всіх зобов`язань, що випливають з кредитного договору, в тому числі за сплату штрафів та відшкодування збитків. КС «Кредит-Експерт» виконав свої зобов`язання та надав кошти [PERSON] , проте останній неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, останню про-плату здійснив 05 липня 2024 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 05 вересня 2024 року становить 146 255,90 грн., яку позивач просив стягнути із відповідачів солідарно. На адресу відповідачів позивачем було направлено листи-попередження про стягнення заборгованості. Проте, вказані листи проігноровано відповідачами. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 10 жовтня 2024 року на електронну адресу суду від відповідача-4 [PERSON] надійшло клопотання про розгляд цивільної справи за правилами загального позовного провад-ження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (а.с. 71-74). 11 жовтня 2024 року до суду від представника позивача Кравченко О.А. надійшли письмові пояснення по справі (а.с. 78) та заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що відповідачем-1 [PERSON] було сплачено частину боргу в сумі 12000,00 грн., тому за відповідачем рахується заборгованість у сумі 147 280,14 грн. (а.с. 79-80). 01 листопада 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що відповідачем-1 [PERSON] було сплачено частину боргу в сумі 20000,00 грн., тому за відповідачем рахується заборгованість у сумі 144 014,38 грн. (а.с. 110-112). 18 листопада 2024 року на адресу суду від відповідача-4 [PERSON] надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 113-115). 20 листопада 2024 року ухвалою суду здійснено перехід з розгляду справи в спрощеному позовному провадженні на розгляд справи за правилами загального позовного провад-ження, замінено судове засідання для розгляду справи по суті на підготовче судове засідання. 02 грудня 2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що відповідачем-1 [PERSON] було сплачено частину боргу в сумі 7000,00 грн., тому за відповідачем рахується заборгованість у сумі 137 014,38 грн. (а.с. 126-128). 19 березня 2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що відповідачем-1 [PERSON] було сплачено частину боргу в сумі 60000,00 грн., тому за відповідачем рахується заборгованість у сумі 80 001,58 грн. (а.с. 165-172). 01 травня 2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що відповідачем-1 [PERSON] було сплачено частину боргу в сумі 15000,00 грн., тому за відповідачем рахується заборгованість у сумі 65001,58 грн. (а.с. 198-205). Ухвалою суду від 14 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 16 травня 2025 року на адресу суду від відповідача-4 [PERSON] надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 215-216). 01 липня 2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що відповідачем-1 [PERSON] було сплачено частину боргу в сумі 39088,71 грн., тому за відповідачем рахується заборгованість у сумі 25 912,87 грн., з яких сума кредиту становить 0,00 грн., 22 884,87 грн. відсотків, нарахованих на суму основного боргу, 0,00 грн. пені, 0,00 грн. штрафу та 3028,00 грн. компенсації збитків, понесених у зв`язку з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості (а.с. 228-236). Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник позивача до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Натомість подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі до суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв чи клопотань до суду не направили. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши матеріали справи та подану представником позивача заяву суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизна-них або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійсню-ючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 12 жовтня 2023 року між КС «Кредит-Експерт» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №К-011/0060/26/23 з кредит-ним лімітом 150 000,00 на споживчий кредит (інші потреби) на умовах зворотності та платності, строком на 24 місяці з дня укладення договору кредиту з проведенням оплати щомісяця. Як вбачається з п. 3.2 Договору, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою та нараховується за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, починаючи з наступного дня після для надання кредиту позичальнику до дати закінчення строку дії Договору, зазначеної в п. 10.1 Договору, але не пізніше дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування процентів здійснюється за кожен день користування кредитом з розрахунку 0,197260274 %, що складає сімдесят два відсотків річних на залишок суми кредиту. Умовами договору передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інші витрати. КС «Кредит-Експерт» виконав свої зобов`язання та надав кошти у розмірі 45000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 12 жовтня 2023 року (а.с. 11); у розмірі 50000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 13 жовтня 2023 року (а.с. 14); у розмірі 50000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 16 жовтня 2023 року (а.с. 17); у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 19 жовтня 2023 року (а.с. 20). В забезпечення договору кредиту були також укладені договори поруки № К-011/0060/26/23 від 12 жовтня 2023 року, згідно умов яких [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] всіх зобов`язань, що випливають з кредитного договору, в тому числі за сплату штрафів та відшкодування збитків (а.с. 21, 22, 23). Відповідач-1 [PERSON] свої зобов`язання, щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 09 липня 2025 року становить25 912,87 грн., з яких сума кредиту становить 0,00 грн., 22 884,87 грн. відсотків, нарахованих на суму основного боргу, 0,00 грн. пені, 0,00 грн. штрафу та 3028,00 грн. компенсації збитків, понесених у зв`язку з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором № №К-011/0060/26/23 від 12 жовтня 2023 року укладеного між КС «Кредит-Експерт» та відповідачем-1. 13 травня 2024 року, 20 травня 2024 року, 30 травня 2024 року та 10 червня 2024 року на адресу відповідачів позивачем було направлено листи-попередження про стягнення заборгованості (а.с. 24,25,26,27), повідомлення про наміри звернення до суду (а.с. 28, 29, 31, 32) та повідомлення про реструктуризацію боргу (а.с. 30, 33, 34 35). Проте, вказані листи проігноровано відповідачами. Доказів протилежного суду не надано. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. Відповідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Отже, у випадку настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час. За змістом ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу. У частині 4 статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприєм-ств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду. Таким чином, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду. Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу. Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17 (провадження № 11-609апп19) дійшла висновку про те, що за змістом наведених вище визначень, навіть за не введення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Відповідно п. 13 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення. Встановлено, що згідно з довідкою виданою начальником [INFO] [PERSON] від 25 лютого 2025 року, [PERSON] , дійсно був призваний на військову службу по мобілізації 08 листопада 2024 року. Для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони від 21 серпня 2014 року 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військо-вою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Зазначене відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 4 вересня 2024 року у справі 426/4264/19. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У зв`язку з наведеним, враховуючи період перебування відповідача на військовій службі з 08листопада 2024 року, що підтверджується даними довідки начальником [INFO] [PERSON] від 25 лютого 2025 року та виникненням зобов`язання між сторонами 12 жовтня 2023 року, суд не вбачає підстав не нарахування відсотків згідно Договору кредитної лінії №К-011/0060/26/23. Як вбачається з п. 5.1.9 Кредитного договору № К-007/0028/23/22 від 30 серпня 2022 року в разі невиконання/неналежного виконання Позичальником умов Договору, що обумовило здійснення стягнення боргу в судовому порядку шляхом подачі позовної заяви Позичальник зобов`язується відшкодувати Кредитодавцю понесені ним збитки, пов`язані з підготовкою матеріалів заяви щодо стягнення заборгованості за Договором. Зазначені витрати відповідно абзацу 1 ч. 2. ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. При цьому Сторони погодили, що сума витрат, пов`язаних з підготовкою матеріалів; заяви щодо стягнення заборгованості за Договором, дорівнює одному розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на дату подачі заяви, який з 01 грудня 2023 року відповідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає 3028,00 грн. Таке відшкодування не належить до витрат, пов`язаних з розглядом справи у розумінні ч. 3 ст. 1.33 ЦПК України. Судом встановлено, що 01 квітня 2024 року між КС «Кредит-Експерт» та ФОП [PERSON] укладено договір № 1/24 про надання послуг (виконання робіт), згідно умов якого виконавець бере на себе зобов`язання надавати своєчасно та якісно юридичні та консультаційні послуги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а замовник бере на себе зобов`язання своєчасно приймати та оплачувати надані послуги згідно умов цього договору. Як вбачається з акту-розрахунку вартості виконаних робіт до Договору № 1/24 від 01 квітня 2024 року ФОП [PERSON] було надано правову допомогу замовнику з виконання окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а саме : підготовка позовної заяви до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Загальна сума до виплати складає 3028,00 грн. Судом встановлено, що позивачем сплачено ФОП [PERSON] грошові кошти відповідно до договору № 1/24 від 01 квітня 2024 року в розмірі 3028,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 4728 від 05 вересня 2024 року. З урахуванням наведеного суд вбачає підстави для задоволення позову про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Кредит-Експерт» наявної заборгованості в розмірі 25 912,87 грн. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду КС «Кредит-Експерт» сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 4729 від 05 вересня 2024 року. Позовні вимоги задоволено повністю, у зв`язку з чим з відповідачів на користь КС «Кредит-Експерт» слід стягнути судові витрати у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved