Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

30 жовтня 2025 року Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (надалі АТ «А-Банк») звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 114178,47 грн, мотивуючи це тим, що відповідачка [PERSON] 21 січня 2022 року звернулася до АТ «А-Банк» за отриманням банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку, підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачкою [PERSON] ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка отримала кошти, але своїх зобов`язань у повному обсязі не виконала. Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 30 жовтня 2025 року складала 114178,47 грн, з яких: заборгованість за кредитом 91374,78 грн, заборгованість по відсоткам 22803,69 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлений позов підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання за повторним викликом не з`явилася. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з відповіді сільського голови Сахновецької сільської ради Хмельницької області № 698 від 25 вересня 2025 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване в [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки повернулися до суду без вручення, з довідкою Укрпошти про причини повернення: за зазначеною адресою адресат відсутній. Такі відомості вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 28 листопада 2025 року, на 16 грудня 2025 року та на 24 лютого 2026 року. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 24 лютого 2026 року. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2022 року відповідачка [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачкою [PERSON] ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 30 жовтня 2025 року складала 114178,47 грн, з яких: заборгованість за кредитом 91374,78 грн, заборгованість по відсоткам 22803,69 грн. Позивач наполягає, що підписавши 21 січня 2022 року анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку [PERSON] підтвердила, що вона згідна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. На підтвердження своїх позовних вимог банк надав суду Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК». При цьому у матеріалах справи наявна копія Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», підписана електронним підписом [PERSON] шляхом підтвердження дзвінком 21 січня 2022 року, що свідчить про те, що відповідачка ознайомилася з умовами кредитування і погодилася з ними. У Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», зокрема, вказана інформація на момент отримання відповідачкою кредитних коштів щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Тому суд вважає, що при укладенні договору з відповідачкою АТ «А-Банк» дотрималось вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Відповідачка [PERSON] користувалася карткою, отримувала кошти банку, про що свідчить розрахунок заборгованості та виписка по рахунку відповідачки, згідно яких [PERSON] останній раз погашала заборгованість 18 травня 2025 року у сумі 1000 гривень. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети та Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», підписані сторонами, фактично не містить строку повернення кредиту (користування ним), лише у пункті 3 Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» зазначено строк кредитування 240 місяців. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, згідно якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинам (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. За вимогами ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст. 549 ЦК України. Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 січня 2022 року, яка станом на 30 жовтня 2025 року складала 114178,47 грн, з яких: заборгованість за кредитом 91374,78 грн, заборгованість по відсоткам 22803,69 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, які складаються з суми сплаченого позивачем при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок

Outcome: approved