Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 14.02.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3460515, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами даного договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу грошові кошти в сумі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,00% на день. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед первісним кредитором, відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за договором № 3460515 від 14.02.2023, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Сплачуючи кредит відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. 26.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» було укладено договір факторингу №?26102023, за яким Первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право вимоги за кредитним договором № 3460515 від 14.02.2023. Надалі ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу №?ДО-20250909/001 від 09.09.2025. За умовами цього договору ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступає (передає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги кредитора за визначеними кредитними договорами, сплативши ТОВ «ФК ПРОФІТ» грошові кошти в розмірі ціни відступлення, у порядку та строки, встановлені договором. Згідно з Додатком 1 (Реєстр боржників) до договору факторингу №?ДО-20250909/001 від 09.09.2025, заборгованість відповідача за кредитним договором № 3460515 становить 15170,62 грн. При цьому оскільки Додаток 1 (Реєстр боржників) є об`ємним документом і містить дані щодо кількох тисяч позичальників, на підтвердження зазначеного факту додаються копія самого договору факторингу, копії першої та останньої сторінок Додатку 1 (із застереженням про наявність оригіналу Додатку 1 у Позивача),та копія витягу з Додатку 1, що містить інформацію про заборгованість конкретно Відповідача за договором № 3460515. Станом на дату подання даного позову заборгованість відповідача за Кредитним договором № 3460515 від 14.02.2023 становить 15170,62 грн, з яких: 2985,70 грн. тіло кредиту: 12184,92 грн нараховані відсотки. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить стягнути в користь ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 15170,62 грн, та стягнути сплачені судові витрати. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленнями, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.01.2026 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 14.02.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 34605515 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умовами даного договору товариство зобов`язалося надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності (а.с. 9-20). Пунктом 1.2 договору передбачено, що сума кредиту складає 3000,00 грн. Строк кредиту 360 днів (п. 1.3 договору). Відповідно до п. 1.4.1 договору стандартна процента ставка становить 2,00% в день, та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. Згідно із п. 1.4.2 договору знижена процентна ставка становить 0.01% в день, та застосовується на наступних умовах. Якщо клієнт до 16.03.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет, та підписання відповідачем кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (Е019) відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Із долученого до матеріалів справи Паспорту споживчого кредиту вбачається, що сума кредиту складає 3000,00 грн, строк кредитування 360 днів, мета кредиту - споживчі потреби, стандартна процентна ставка становить 730,00% річних (або 2,00% в день), знижена процентна ставка 3,65% річних (або 0,01% в день), застосовується з дати видачі кредиту до 16.03.2023, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом (за стандартною процентною ставкою) складають 21600,00 грн, загальні витрати за кредитом (за зниженою процентною ставкою) складають 19809,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою 24600,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача з урахуванням зниженої процентної ставки 22809,00 грн, реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою 30341,06%, реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки 7062,13% (а.с. 19-20). Даний паспорт споживчого кредиту також підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (Е019). З повідомлення ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» від 18.02.2024 вбачається, що відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», а саме: 14.02.2023 17:17:17 на суму 3000.00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - 44d17975-0002-4f1a-826d-52a42b3540cc, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 34605151676387824, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 25). 26.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» було укладено договір факторингу №?26102023, за яким Первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право вимоги за кредитним договором № 3460515 від 14.02.2023 (а.с. 28-30). 09.09.2025 між ТОВ «ФК ПРОФІТ» та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» укладено договір факторингу №?ДО-20250909/001, за умовами якого ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступає (передає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги кредитора за визначеними кредитними договорами, сплативши ТОВ «ФК ПРОФІТ» грошові кошти в розмірі ціни відступлення (1007777,66 грн), у порядку та строки, встановлені договором (а.с. 30-32). Згідно з платіжною інструкцією № 1 від 17.09.2025, ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» сплатив ТОВ «ФК ПРОФІТ» передбачені кошти за договором факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 в сумі 1007777,66 грн (а.с. 33). Згідно з Додатком 1 (Реєстр боржників) до договору факторингу №?ДО-20250909/001 від 09.09.2025, заборгованість відповідача за кредитним договором № 3460515 становить 15170,62 грн, з яких: 2985,70 грн. тіло кредиту: 12184,92 грн нараховані відсотки (а.с. 33-34). Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Лінеура Україна», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 34605515 від 14.02.2023, станом на 26.10.2023 (дата відступлення права вимоги), становить 15170,62 грн, з яких: 2985,70 грн. тіло кредиту: 12184,92 грн нараховані відсотки (а.с. 21-24). Як вбачається з позовної заяви, станом на дату подання позову заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15170,62 грн, з яких: 2985,70 грн. тіло кредиту: 12184,92 грн нараховані відсотки. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Щодо укладення кредитного договору та видачі кредитних коштів за договором. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як встановлено судом, 14.02.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 34605515 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За умовами даного договору товариство зобов`язалося надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності. Згідно положень даного договору сторони погодили наступні умови кредитування: сума кредиту 3000,00 грн; строк кредиту 360 днів; процента ставка становить 2,00% в день, та застосовується в межах всього строку кредиту; знижена процентна ставка становить 0.01% в день, та застосовується на наступних умовах. Якщо клієнт до 16.03.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки; тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом (за стандартною процентною ставкою) складають 21600,00 грн, загальні витрати за кредитом (за зниженою процентною ставкою) складають 19809,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою 24600,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача з урахуванням зниженої процентної ставки 22809,00 грн, реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою 30341,06%, реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки 7062,13%. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (Е019). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Враховуючи факт підписання відповідачем [PERSON] електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е019, суд приходить до висновку, що укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3460515 від 14.02.2023 узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Факт перерахування первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» на рахунок відповідача [PERSON] кредитних коштів в сумі 3000,00 грн підтверджується повідомленням ТОВ «ПЕЙПЕК Україна» від 18.02.2024. Відтак суд дійшов висновку про доведеність укладення кредитного договору № 3460515 від 14.02.2023 між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] , та отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором. Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частина 1 ст. 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України установлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 26.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» було укладено договір факторингу №?26102023, за яким Первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право вимоги за кредитним договором № 3460515 від 14.02.2023. 09.09.2025 між ТОВ «ФК ПРОФІТ» та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» укладено договір факторингу №?ДО-20250909/001, за умовами якого ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступає (передає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги кредитора за визначеними кредитними договорами, сплативши ТОВ «ФК ПРОФІТ» грошові кошти в розмірі ціни відступлення, у порядку та строки, встановлені договором (п. 2.1 договору). Згідно п. 3.1.3 договору право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає кредитором до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами. Договір факторингу №?ДО-20250909/001 підписано представниками сторін (ТОВ «ФК ПРОФІТ» та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ) 09.09.2025, та скріплено печатками Товариств. Згідно п. 4.1 договору сторони домовились, що фінансування (ціна договору) складає 1007777,66 грн. Згідно з платіжною інструкцією № 1 від 17.09.2025, ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» сплатив ТОВ «ФК ПРОФІТ» передбачені кошти за договором факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 в сумі 1007777,66 грн. Згідно з додатком 1 (Реєстр боржників) до договору факторингу №?ДО-20250909/001 від 09.09.2025, заборгованість відповідача за кредитним договором № 3460515 становить 15170,62 грн, з яких: 2985,70 грн. тіло кредиту: 12184,92 грн нараховані відсотки. При цьому суд бере до уваги пояснення представника позивача про те, що Додаток 1 (Реєстр боржників) є об`ємним документом і містить дані щодо кількох тисяч позичальників, тому до матеріалів справи стороною позивача долучено копії першої та останньої сторінок Додатку 1 (із застереженням про наявність оригіналу Додатку 1 у Позивача), та копію витягу з Додатку 1, що містить інформацію про заборгованість конкретно Відповідача [PERSON] за договором № 3460515 від 14.02.2023. Таким чином, на підставі зазначених доказів до ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3460515 від 14.02.2023. Договори факторингу у відповідності до вимог чинного законодавства недійсними не визнані, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Щодо визначення розміру заборгованості за договором позики. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3460515 від 14.02.2023 складає 15170,62 грн, з яких: 2985,70 грн. тіло кредиту: 12184,92 грн нараховані відсотки. Доказів погашення тіла кредиту (основної суми боргу) матеріали справи не містять. Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту у сумі 2985,70 грн. Щодо нарахування позивачем відсотків за користування кредитом в сумі 12184,92 грн суд зазначає наступне. Згідно умов кредитного договору 3460515 від 14.02.2023, сума кредиту 3000,00 грн; строк кредиту 360 днів (з 14.02.2023 по 09.02.2024); процента ставка 2,00% в день (застосовується в межах всього строку кредиту); знижена процентна ставка 0,01% в день (застосовується з 14.02.2023 по 16.03.2023). Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось первісним кредитором (ТОВ «Лінеура Україна») за відсотковою ставкою 0,01% (за період з 14.02.2023 по 16.03.2023), та за відсотковою ставкою 1,99% (за період з 17.03.2023 по 26.10.2023-дата відступлення права вимоги). Після отримання прав вимоги ні ТОВ «ФК «Профіт», ні ТОВ «ФК «Сіті Колект», нарахування відсотків чи інших платежів не здійснювалось. Таким чином нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось в межах строку кредитування, встановленого договором, та за відсотковими ставками, передаченими договором. При цьому з боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 12084,70 грн, є обґрунтованими. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що за подання вказаної позовної заяви відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1351 від 30.12.2025 (а.с. 9). Тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано: договір про надання правової допомоги № 25 від 17.10.2025, прас лист із зазначенням послуг та їх вартості (додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 25 від 17.10.2025), платіжну інструкцію № 711 від 01.12.2025 про оплату вартості послуг правової допомоги, витяг з акту про надання правової допомоги № 1245 від 24.12.2025 (а.с. 42-46). Із зазначених документів встановлено, що вартість наданих послуг становить 9000 грн: усна консультація (2 год) 3000,00 грн (вартість однієї години 1500,00 грн); складання позовної заяви про стягнення боргу (2 години) 6000,00 грн (вартість однієї години 3000,00 грн). Сума гонорару адвоката повинна бути такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову. Для правильного визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц, та у постанові від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18. Враховуючи те, що позивачем під час розгляду справи понесено витрати на правничу допомогу, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів, тощо). На думку суду, стороною позивача завищено розмір судових витрат за надані послуги з правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд вважає, що вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 5000 грн, що буде співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також часом, витраченим ним на виконання відповідних робіт (надання послуг). Щодо стягнення витрат на поштову кореспонденцією суд зазначає, що позивачем також заявлено вимогу про відшкодування витрати на поштову кореспонденцію в сумі 291,74 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. До витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, можна віднести, зокрема, витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, транспортні витрати. Разом з тим з наведеного вбачається, що витрати на поштову кореспонденцію за надіслання відповідачу пакету документів не належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Більш того, у випадку подання позовної заяви до суду у формі через електронний кабінет, обов`язок надіслання відповідачу пакету документів (позовної заяви з додатками) покладається саме на позивача (ч. 1 ст. 177 ЦПК України). Таким чином, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на поштову кореспонденцію в сумі 291,74 грн необхідно відмовити. Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Колект» підлягають частковому задоволенню, та з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Сіті Колект» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 3460515 від 14.02.2023 в розмірі 15170,62 грн, з яких: 2985,70 грн заборгованість за тілом кредиту; 12084,92 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема: 2422,00 грн судового збору та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Колект» витрат на поштову кореспонденцію в сумі 291,74 грн необхідно відмовити. На підставі наведеного, ст.ст. 6, 204, 512, 514, 526, 530, 536, 610-612, 625-629, 638, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 5, 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved