Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи До суду 31.12.2025 року надійшла позовна заява від ТОВ «ІННОВА-НОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову ТОВ «ІННОВА-НОВА» зазначено про те, що 30.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (правонаступником/найменування змінено на «ІННОВА-НОВА») та відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 8354530525. Відповідно до умов Договору позики, позикодавець зобовязується надати позичальнику позику на суму 10 000,00 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно Договору. Строк кредиту 360 днів, дата надання кредиту 30.05.2025 року або наступний за ним календарний день. Процентна ставка є фіксованою та становить: стандартна процентна ставка - 1,00 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 2.5 Договору; у період, починаючи зі 181 календарного дня з дати укладення Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, застосовується процентна ставка 0,87% за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту за договором передбачалась та фактично була сплачена відповідачем у межах часткових оплат. Договір укладено в електронній формі та підписано шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Позивач зазначив, що свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн шляхом грошового переказу з використанням сервісу «EasyPay», що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 20238-1354-222035710 (ID платежу 1615106141) від 30.05.2025 року, а також іншими долученими матеріалами. Відповідач, всупереч умовам Договору позики, свої зобов`язання належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив у повному обсязі. Станом на дату підготовки позовної заяви (з урахуванням нарахування процентів з 30.05.2025 по 23.12.2025 включно) загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 349,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14 349,00 грн - заборгованість за процентами. Позивач також зазначив, що відповідач здійснив часткову сплату за договором на загальну суму 7 500,00 грн, з яких, за розрахунком позивача, погашено: 6 000,00 грн - проценти, нараховані до 23.12.2025 за стандартною процентною ставкою 1,00% (п. 2.6.1 Договору), та 1 500,00 грн - комісія за надання кредиту. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 24 349,00 грн заборгованості та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Представник позивача ТОВ «ІННОВА-НОВА» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримав, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Сторони у справі про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені, інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. За приписами ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку провести заочний розгляд справи. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що 30.05.2025 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 8354530525. У відповідності до умов Договору укладення Договору здійснювалося за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечувався позичальнику через веб-сайт/особистий кабінет, а підтвердження волевиявлення (акцепту) здійснювалося шляхом введення одноразового ідентифікатора та натискання відповідної іконки підписання, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та умовам договору. Відповідно до Договору ТОВ «ІННОВА-НОВА» (кредитодавець) надало позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту становить 10 000,00 грн. Відповідно до умов Договору строк, на який надається кредит - 360 днів. Процентна ставка кредиту фіксована. Умовами Договору сторони визначили, що стандартна процентна ставка за кредитом становить 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору та 0,87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи зі 181 календарного дня з дати укладення Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Кошти кредиту надавалися у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжні реквізити, зазначені відповідачем під час укладення договору, що підтверджується долученою позивачем квитанцією «EasyPay» до платіжної інструкції № 20238-1354-222035710 (ID платежу 1615106141) від 30.05.2025 року, а також листом АТ «ПриватБанк» від 23 .01.2026 року вих №20.1.0.0.7-260121/44939-БТ. Водночас, відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними відповідно до умов Договору, але в процесі користування кредитними коштами останній у порушення умов Договору не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Відтак, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, що, як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахованої станом на 23.12.2025, складає 24 349,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 000,00 грн, заборгованість за процентами становить 14 349,00 грн. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ІННОВА-НОВА» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 30.05.2025 між ТОВ «ІННОВА-НОВА» та [PERSON] укладено Договір надання грошових коштів у кредит № 8354530525, який підписано відповідачем електронним підписом через використання одноразового ідентифікатора у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку. Положення Договору відповідають законодавчо закріпленим вимогам, що ставляться до договорів споживчого кредитування в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» із внесеними змінами. За вказаним договором позичальник отримав доступ до кредитних коштів, які були перераховані на його платіжні реквізити та перебували у його користуванні, що підтверджується долученими позивачем доказами перерахування коштів, зокрема квитанцією «EasyPay» про здійснення переказу 10 000,00 грн від 30.05.2025. Водночас, відповідачем порушено погоджені умови Договору, внаслідок чого, як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахованої станом на 23.12.2025, у останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 24 349,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10 000,00 грн, заборгованість за процентами становить 14 349,00 грн. Розрахунок заборгованості за договором № 8354530525 від 30.05.2025, наданий позивачем, підтверджує наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Водночас, відповідачем суду не надано контррозрахунок заборгованості чи підтверджень сплати ним утвореної заборгованості за кредитним договором. Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору № 8354530525 від 30.05.2025 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову. Із врахуванням указаних обставин справи, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а також сталу судову практику із розгляду однотипних правовідносин, вважає, що поданий ТОВ «ІННОВА-НОВА» до [PERSON] позов підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором № 8354530525 від 30.05.2025 у сумі 24 349,00 грн, з яких: 10 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 14 349,00 грн заборгованість за процентами. Розподіл судових витрат у справі Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «ІННОВА-НОВА» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується долученою платіжною інструкцією. Оскільки позов ТОВ «ІННОВА-НОВА» задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved