Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

08 січня 2026 року адвокат Яцишин Андрій Володимирович, який діє в інтересах [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «ОРАНТА», код ЄДРПОУ 00034186 та просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «ОРАНТА» на користь [PERSON] суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 72 148, 55 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.08.2024 року приблизно о 11 год. 30 хв. у м.Львові на вул. Конвеіробудівельників, 7 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Iveco», номерний знак [NUMBER] , не був уважним, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Volvo», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.11.2024 року у справі № 466/8876/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб «Volvo», номерний знак [NUMBER] належить позивачу [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів водія «Iveco», номерний знак [NUMBER] застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.08.2024 року № 222614440. Відповідачем здійснено сплату страхового відшкодування на загальну суму 13 718, 80 грн., оскільки згідно замовленого відповідачем Звіту № 75-D/16/66 від 18.03.2025 року, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Volvo», номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, склав 16 736,54 грн. Проте, на замовлення позивача було проведено транспортно-товарознавчу експертизу та згідно Висновком №9 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи, складений 25.02.2025 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo S60», номерний знак [NUMBER] від виявлених при обстежені 17.01.2025 року його пошкоджень внаслідок ДТП 20.08.2024 року, в цінах на вказану дату обстеження, становить 85 867,35 грн. Посилаючись на положення статей 16, 22, 1192 ЦК України, статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму несплаченого страхового відшкодування у розмірі 72 148,55 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на проведення транспортної-товарознавчої експертизи в сумі 7 000 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 29.01.2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «ОРАНТА» Ходоновича П.М. поступив відзив на позовну заяву. Мотивував тим, що реалізуючи своє право та обов`язок щодо визначення розміру збитку, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» замовило проведення оцінки у суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] . За результатами проведеного дослідження було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 75-D/16/66 від 18.03.2025 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику майна «Volvo S60», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП складає: 16 736,54 грн. (з ПДВ на запасні частини та матеріали, та 15 218,78 грн. (без ПДВ на запасні частини та матеріали). Відповідно до вимог чинного на момент настання ДТП законодавства, розмір страхового відшкодування, що підлягав виплаті, був розрахований наступним чином: 15 218, 78 грн. 1 500 грн. = 13 718, 78 грн., де: 15 218, 78 грн. вартість матеріального збитку без ПДВ на запасні частини та матеріали; 1 500 грн. розмір франшизи, встановлений полісом №222614440. Відповідач вказує на неправильне тлумачення позивачем положень спеціального законодавства, що регулює порядок визначення розміру страхового відшкодування. Заявляючи вимогу про стягнення суми у розмірі 72 148, 55 грн. [PERSON] фактично ігнорує вимогу закону щодо обов`язкового врахування фізичного зносу складових частин транспортного засобу, що підлягають заміні. Такий підхід позивача суперечить не лише нормам закону, а й поданому ним самим Висновку експерта № 9 від 25.02.2025 року, складеному експертом Галамаєм Я.І., де зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo S60», 2011 року випуску, без урахування фізичного зносу становить - 85 867,35 грн. Саме ця цифра була взята позивачем за основу при розрахунку суми позову. Також у висновку зазначено, що експерт, діючи у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, розрахував вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових (Е3 = 0,7), що складає 38 071, 90 грн. Таким чином, розмір матеріального збитку, який згідно зі статтею 29 Закону підлягає відшкодуванню страховиком, за оцінкою самого ж експерта позивача, є значно меншим за суму, на якій наполягає позивач у позовній заяві. Також, представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заперечує щодо стягнення витрат на проведення авто товарознавчої експертизи, оскільки представником страхової компанії було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу в межах встановленого законом 10-денного строку. Тому, страховик виконав свій обов`язок щодо визначення розміру збитків у повному обсязі та у встановлені строки, що виключає правові підстави для відшкодування витрат на експертизу, замовлену позивачем з власної ініціативи. Відтак, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 25.02.2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Ходоновича П.М. надійшла заява про слухання справи за відсутності сторони відповідача. Також, 26.02.2026 року від представника позивача [PERSON] адвоката Яцишина А.В. поступила заява про здійснення розгляду справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши подані сторонами докази, встановивши фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на час ДТП власником транспортного засобу «Volvo», державний номерний знак [NUMBER] була [PERSON] , а [PERSON] користувався вказаним автомобілем на відповідній правовій підставі. Встановлено, що 20.08.2024 приблизно о 11год. 30хв. на вул. Ковнеіробудівельників, 7 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Iveco», номерний знак [NUMBER] , не був уважним, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Volvo», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.11.2024 року у справі № 466/8876/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Частина 6 статті 82 ЦПК України передбачає, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів водія «Iveco», номерний знак [NUMBER] застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06.08.2024 року № 222614440. Відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 13 718,80 грн., оскільки згідно замовленого відповідачем Звіту № 75-D/16/66 від 18.03.2025 року, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Volvo», номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, склав 16 736,54 грн. /арк. спр. 5-6/. Згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи №9, складеної 25.02.2025 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo S60», номерний знак [NUMBER] від виявлених при обстежені 17.01.2025 року його пошкоджень внаслідок ДТП 20.08.2024 року в цінах на вказану дату обстеження становить 85 867, 35 грн. /арк. спр. 7-47/. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини 2 статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (стаття 22 ЦК України). Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 цього Кодексу за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пункту 34.2. статті 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до статті 35 Закону 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування установленого зразка. Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону 1961-I передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Аналіз наведених положень Закону 1961-IV дає підстави для висновку, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди та фактом подання позивачем заяви про страхове відшкодування у ПАТ НАСК «Оранта» виник обов`язок відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом. Статтею 28 Закону 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до положень статті 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 30.1. статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до пункту 30.2. статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищений, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За обставинами справи встановлено, що страхова компанія на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечила проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, здійснила розрахунок страхового відшкодування і за заявою позивача виплатила страхове відшкодування на загальну суму 13 718, 78 грн. Між тим, між сторонами існує спір щодо розміру належного позивачу страхового відшкодування. Вимоги позивача ґрунтуються на висновку судового експерта автотоварознавця № 9 від 25 лютого 2025 року. Відповідач заперечував проти вказаного висновку, посилаючись на те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo S60», 2011 року випуску, без урахування фізичного зносу становить - 85 867, 35 грн. Саме ця цифра була взята позивачем за основу при розрахунку суми позову. Також у висновку зазначено, що експерт, діючи у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, розрахував вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових (Е3 = 0,7), що складає 38 071, 90 грн. Таким чином, розмір матеріального збитку, який згідно зі статтею 29 Закону підлягає відшкодуванню страховиком, за оцінкою самого ж експерта позивача, є значно меншим за суму, на якій наполягає позивач у позовній заяві. З огляду на це, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення суми несплаченого страхового відшкодування у розмірі 72 148, 55 грн. Таким чином, позов про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню, а саме урозмірі 38 071, 90 грн. Згідно Договору про виконання судової автотоварознавчої експертизи від 17.01.2025 року та квитанції до платіжної інструкції від 18.01.2025 року, вартість виготовлення висновку транспортно-товарознавчої експертизи №9, складеної 25.02.2025 року становить 7000 гривень (арк.спр. 46,47). За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин четвертої, шостої статті 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У цій справі позивач сплатила судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн., що підтверджується квитанцію №1.471660267.1 від 31.12.2025 та понесла витрати, пов`язані із залученням експерта (проведенням експертизи) в розмірі 7 000,00 грн. /арк. спр. 9, 46-47/. Загальний розмір заявлених [PERSON] позовних вимог становив 72 148, 55 грн., з яких судом задоволено вимоги на суму 38 071, 90 грн. Отже ураховуючи, що позов задоволений частково (52,8 %) з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 639,50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial