Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

[PERSON] , через свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, яка діє на виконання повноважень виконавчого комітету Костянтинівської міської ради в якості органу опіки та піклування. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на повному її матеріальному утриманні. Позивач зазначає, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги не надає. Окрім того, станом на 10.03.2025 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на дітей. Позивач вважає що відповідач здійснює систематичне, свідоме невиконання своїх батьківських обов`язків, у зв`язку з чим просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до спільних дітей сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила задовольнити в повному обсязі, в тому числі витрати, понесені позивачем на надання професійної правничої допомоги. Окремо зазначила про тривалість, а саме 8 років, ухилення відповідача від виконання батьківських прав та обов`язків. Наголосила на тому, що позивач виїхала закордон разом з дітьми, після 24.02.2022 року відповідач не цікавився питаннями безпеки, виховання, навчання та побуту дітей, що свідчить про бездіяльність батька в питанні виховання дітей. Відомостей стосовно актуального місця проживання або ж перебування відповідача представник позивача не надала, з огляду на те що ані ій, ані позивачу вони невідомі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, відзиву та заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] 11.08.2007 року уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Донецької області, актовий запис № 259. 13.03.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі №233/189/17. 02.04.2020 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ №233/1339/20 від 25.05.2022 року про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 заробітку(доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 10.03.2020 року і до досягнення [PERSON] повноліття, після чого продовжити стягнення аліментів на [PERSON] до його повноліття за вирахуванням тієї рівної частки, що припадає на дитину, яка досягла повноліття, якщо після досягнення повноліття донькою [PERSON] ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визнання розмірі аліментів на інших дітей. 08.07.2020 року Костянтинівським ВДВС у Краматорському районі Донецької області СхідногоМУ МЮ було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №62505662 на виконання судового наказу №233/1339/20 від 25.05.2022 року. Відповідно до Довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 10.03.2025 року, яка видана державним виконавцем Костянтинівського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного МУ МЮ Харченковою Н., станом на 10.03.2025 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів що становить 245006,80 грн. Судом взято до уваги висновок, викладений в Постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 420/1075/17, відповідно до якого наявність заборгованості щодо сплати аліментів сама по собі не є підставою для позбавлення батька / матері дитини батьківських прав. Факт стягнення з одного з батьків на користь іншого аліментів на утримання дитини не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо її утримання, оскільки таке стягнення є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька / матері до надання їй належного утримання. Перебування батька / матері на тимчасово окупованій території є об`єктивною причиною, яка ускладнює спілкування з дитиною та участь у її вихованні. При вирішення питання позбавлення батьківських прав, судовим враховано сукупність факторів, що свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, відсутність ознак зацікавленості в фізичному і духовному розвитку своїх дітей. Так, характеристики, надані навчальними закладами, де навчаються спільні діти сторін свідчить про обізнаність про навчальний процес та зацікавленість в навчанні дітей лише зі сторони позивача. Також судом було досліджено Висновок Органу опіки та піклування, а саме Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, яка діє на виконання повноважень виконавчого комітету Костянтинівської міської ради в якості органу опіки та піклування. Відповідно до вищезазначеного Висновку від 05.06.2025 року Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до спільних дітей сторін [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи містять копії заяв [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зі змісту яких вбачається, що батько [PERSON] не бере участі в вихованні дітей, не виявляє зацікавленості стосовно умов їх проживання, фізичного та духовного розвитку. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Окремо суд наголошує на сталій судовій практиці, яка викладена в Постанові Верховного Суду від 29.09.2021 № 459/3411/18, в якій зазначено, що лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне за собою невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу можливості спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Проаналізувавши всі докази по справі, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх фізичне здоров`я, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, належного утримання, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується зі своїми дітьми, не відвідує їх та не цікавиться умовами проживання, тощо. Зазначені фактори, а саме: наявність заборгованості зі сплати аліментів, тривале ухилення [PERSON] від участі в питаннях виховання, фізичного та духовного розвитку своїх дітей, відомості стосовно процесу навчання, надані навчальними закладами, а також заяви спільних дітей сторін, що містять відсутність заперечень стосовно позбавлення [PERSON] батьківських прав, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як самоусунення [PERSON] від своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, що відповідно до п.п.2 ч.1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved