Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 17.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» та [PERSON] укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3558611. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 3000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків від суми кредиту. ТОВ «ФК «Арагон» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 3000 грн., шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Загальна сума заборгованості станом на момент звернення до суду за кредитним договором становить 68037,00 грн., яка складається з: 3000,00 грн. розмір заборгованості за тілом кредиту; 65037,00 грн. сума нарахованих відсотків. Також позивач просить стягнути з відповідача збитки, завдані інфляцією у розмірі 5744,11 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 1159,55 грн. В добровільному порядку позичальник заборгованість не сплачує. Тому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Арагон» заборгованість в загальному розмірі 71214,19 грн та судові витрати у справі. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 14 липня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, у якому зазначив, що згідно позовної заяви загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 3558611 від 17.12.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 74 940,66 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 65 037,00 грн; збитки завдані інфляцією за період із 01.03.2022 по 01.04.2025 року - 5 744,11 грн; три проценти річних від простроченої суми за період із 24.02.2022 по 01.04.2025 року - 1 159,55 грн. Як вбачається з договору, сторони обумовили строк кредиту: 30 днів, тобто до 16.01.2022 року (пункт 3.1, договору). Згідно розрахунку заборгованості позивача, нарахування відсотків відбувалося після спливу строку кредитування та однієї пролонгації, тобто після 16.01.2022 року. Належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору про продовження строку кредитування після 16.01.2022 року матеріали справи не містять. Тобто, право ТОВ «ФК «АРАГОН» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 16.01.2022 року, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. Крім того, відповідач відноситься до категорії осіб, які мають пільги, встановлені частиною 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки він є військовослужбовцем. В період воєнного стану нарахування 3% річних та інфляційних втрат не передбачено. Посилаючись на ці та інші обставини, відповідач просив суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором Інші заяви по суті справи та клопотання від сторін суду не надходили. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач та його представник, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в засідання не з`явились, звернувшись в тексті відзиву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.12.2021 року між ТОВ «ФК «Арагон» та [PERSON] укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3558611. Кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно п. 2.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 3000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та всі інші платежі на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 3.1. Кредит надається строком на 30 днів до 16 січня 2022 року (включно) від дати отримання Позичальником кредиту, але не більше 30 днів. Відповідно до п. 3.2. договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк визначений п. 3.1. цього Договору. Пунктом 3.3. договору передбачено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї цілі у особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Розділом 4 договору визначено розмір плати за користування кредитом та механiзм розрахункiв. Зокрема п. 4.1 та 4.2. передбачено, що нарахування процентної ставки за користування кредитом залежить від фактичного виконання позичальником умов цього договору, а саме: знижена процентна ставка в розмірі 1.9% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 693.5% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом) застосовується на період строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. даного Договору, якщо Позичальник здійснить повне погашення кредиту в цей строк надання Кредиту або протягом трьох робочих днів, що слідує за датою, визначеною в п. 3.1. даного Договору. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення, крім випадку передбаченого п. 4.6. цього Договору. У випадку дострокового погашення кредиту, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, враховуючи день погашення. Знижена процентна ставка скасовується з дати її застосування, у разі якщо до відносин між сторонами застосовується Стандартна процентна ставка. стандартна процентна ставка в розмірі 2.3% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 839.50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 3.1. цього Договору, якщо Позичальник не виконав умови, передбачені в п. 4.1. даного Договору. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. У випадку застосування стандартної процентної ставки, Кредитодавець надає Позичальнику інформацію щодо визначення сукупної вартості кредиту та графіку погашення заборгованості у вигляді оновленого Графіку платежів. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, в рамках договору про надання фінансових послуг з переказу коштів №ПГ-19 від 04.01.2021 та на підставі платіжної інструкції, було здійснено наступний успішний переказ коштів: платник ТОВ ФК «Арагон», дата 17.12.2021, сума переказу 3 000,00 грн., номер платіжної картки отримувача - № [NUMBER] , призначення платежу: видача кредиту по договору 3558611. Таким чином, ТОВ «ФК«Арагон» виконало зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 3558611 від 17 грудня 2021 року станом на 01.04.2025, позивач обраховує заборгованість відповідача за тілом кредиту 3000,00 грн., за відсотками 65037,00 грн. Але вказані розрахунки не в повній мірі відповідають умовам Кредитного договору № 3558611 від 17 грудня 2021 року. Згідно графіку погашення заборгованості, що приведений у вказаному Кредитному договорі, передбачено, що відповідач мав сплатити за договором кошти в розмірі 4710,00 грн, до якого включено як заборгованість по тілу кредиту в сумі 3000, грн, так і проценти у розмірі 1710,00 грн (3000 грн. х 1,90% х 30 дн. = 1710,00 грн). Оскільки у встановлений договором строк відповідач зобов`язання з повернення кредиту не виконав, застосуванню підлягає пункт 4.1. договору, згідно якого процентна ставка встановлена в розмірі 2,3% на день. Таким чином, розмір процентів згідно договору становить 2070 грн (3000 грн / 100 х 2,3% х 30 дн.). Нарахування процентів поза межами строку кредитування кредитним договором не передбачено. В той же час відповідно до пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Як підтверджується долученими до справи доказами, [PERSON] є військовослужбовцем, який безпосередньо бере участь у забезпеченні оборони України в особливий період. Тому на підставі пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не підлягають нарахуванню відсотки за користування ним кредитними коштами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит у визначений договором строк не повернув. Розмір його заборгованості перед позивачем за тілом кредиту становить 3000,00 грн. При цьому підстави для включення в розмір заборгованості відповідача інфляційних втрат в сумі 5744,11 грн. та трьох процентів річних в сумі 1159,55 грн. відсутні з огляду на приписи п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. З відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту в сумі 3000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову-на відповідача; у разі відмовив позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., а всього 7422,40 грн. Позов судом задоволено на 4%. Тому пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 296,90 грн. (7422,40 грн. х 4% = 296,90 грн.)

Outcome: partial