Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий виклад позиції позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі за текстом ТОВ «Свеа Фінанс») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі за текстом ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] уклали електронний кредитний договір № 8352070 (далі за текстом Договір № 8352070). За умовами Договору № 8352070 відповідачу наданий кредит у сумі 17000 грн на строк 360 днів. Визначена процентна ставка у розмірі 1% від суми кредиту за 1 день користування кредитом. ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за Договором № 8352070 у повному обсязі. 26.06.2025 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-15/25, за умовами якого до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 8352070. Відповідач покладені Договором № 8352070 зобов`язання не виконав, унаслідок чого станом на 27.12.2025 наявна заборгованість у загальному розмірі 45900 грн, а саме: тіло кредиту 17000 грн; проценти за користування кредитом 20400 грн; неустойка 8500 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь указану заборгованість. 2. Стислий виклад заперечень відповідача Відповідач не скористався наданим ст. 174, 178 ЦПК України правом та відзив із запереченнями проти позову до суду не подав. 3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 08.01.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання у справі та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 4. Процедура та позиції сторін у судовому засіданні 02.03.2026 у судове засідання уповноважений представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А.О. не з`явилася. У позовній заяві просила позов задовольнити та розгляд справи здійснювати без її участі. Не заперечувала проти здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. 02.03.2026 у судове засідання відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд дійшов переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження 04.10.2025 ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 8352070, додатком до якого є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Також 04.10.2025 сторонами підписаний паспорт споживчого кредиту, у якому сторони узгодили основні умови кредитування, мету отримання кредиту, розмір процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту, а також порядок повернення кредиту. Договір № 8352070 підписаний кредитодавцем шляхом накладення аналогу власноручного підпису та позичальником електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора А3721. Підписанням Договору № 8352070 відповідач підтвердив, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на веб-сайті/в мобільному застосунку «CreditPlus» (шляхом розміщення гіперпосилань), та те що він ознайомлений з умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», що розміщені на веб-сайті/в мобільному застосунку «CreditPlus» (шляхом розміщення гіперпосилань), повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п. 9.8 Договору № 8352070). На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 Договору № 8352070). Відповідно до п. 1.3, 1.4 Договору № 8352070 сума кредиту (загальний розмір) складає 17000 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Знижена процентна ставка 0,90% в день застосовується, якщо споживач до 03.11.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2 Договору № 8352070). Згідно з п. 1.5.3 Договору № 8352070 протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для споживача у випадку та на умовах, визначених в п. 1.5.2 договору, зокрема у випадку отримання споживачем знижки на стандартну процентну ставку. Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору № 8352070 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Дата надання кредиту 04.10.2024 або 05.10.2024. Згідно з п. 6.4 Договору № 8352070 у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом споживач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 1530 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 340 грн, починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Відповідно до повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім» на виконання умов договору № 087/20-П від 08.07.2020, укладеного з ТОВ «Авентус Україна», перераховані кошти на платіжну картку клієнта, а саме: - № транзакції: 1486100715; - сума переказу: 17000 грн; - дата прийняття: 04.10.2024; - номер замовлення: 50421671; - номер картки: [NUMBER] ; - номер кредитного договору: 8352070. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Авентус Україна», за період з 04.10.2024 до 25.06.2025 за Договором № 8352070 виникла заборгованість у загальному розмірі 45900 грн, а саме: тіло кредиту 17000 грн; проценти за користування кредитом 20400 грн; неустойка 8500 грн. 26.06.2025 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-15/25, за умовами якого фактор набуває права грошової вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав грошових вимог фінансування, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому. Відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-15/25 від 26.06.2025 та витягу з цього реєстру від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право грошової вимоги у сумі 45900 грн за кредитним договором № 8352070, боржником у якому є відповідач. Указаний реєстр містить печатки та підписаний підписами клієнта та фактора. З платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 10106 від 26.06.2025 встановлено, що ТОВ «Свеа Фінанс» сплатило ТОВ «Авентус Україна» грошові кошти у сумі 2185565 грн з призначенням платежу «Оплата за фінансування зг. Договору факторингу № 01.02.-15/25 від 26.06.2025 без ПДВ». 2. Норми права, які застосував суд Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд Суд встановив, що згідно з вимогами викладених вище положень закону ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали електронний кредитний договір № 8352070 від 04.10.2024. Між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов договору та договір підписаний відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відтак у сторін Договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Позивач довів суду, що ТОВ «Авентус України» виконало умови Договору та надало відповідачу кредит у сумі 17000 грн. Відповідач покладені Договором № 8352070 зобов`язання не виконав, не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитом. Докази зворотного суду не надані. Також позивач довів, що унаслідок укладення зазначеного вище договору факторингу кредитором з правом вимоги до відповідача за Договором № 8352070 станом на даний час є ТОВ «Свеа Фінанс». З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані за період з 04.10.2024 до 03.03.2025 у сумі 20400 грн, що відповідає умовам Договору № 8352070. Грошові кошти у сумі 3570 грн, сплачені відповідачем 26.11.2024, зараховані на погашення процентів за Договором № 8352070. Відтак наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором № 8352070 у сумі 17000 грн (сума кредиту) та 20400 грн (проценти за користування кредитом) доведено позивачем належними та достатніми доказами. Щодо стягнення неустойки (штрафу) суд зазначає таке Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово був продовжений та діє станом на даний час. Як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості, неустойка (штраф) у сумі 8500 грн нарахована у період з 04.10.2024 до 26.11.2024. Відтак з урахуванням п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України така неустойка (штраф) підлягає списанню кредитодавцем. Також Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. У постановах Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 706/68/23 та від 12.02.2025 у справі № 758/5318/23 суд зауважив, що тлумачення п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється в періоді існування особливих правових наслідків та у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) грошового зобов`язання. Таким періодом є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Договорами, на які поширюються специфічні правові наслідки, є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит. Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022, такі платежі підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог З урахуванням викладеного суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 8352070 від 04.10.2025 на загальну суму 37400 грн, з яких: заборгованість за кредитом 17000 грн; заборгованість за процентами 20400 грн. Вимоги про стягнення неустойки (штрафу) у сумі 8500 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. IV. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1269 від 23.12.2025. Позов задоволений частково у сумі 37400 грн, що становить 81,48% від заявленої суми. Судовий збір у сумі 1973,77 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір у сумі 448,63 грн (18,52% від заявленої суми) необхідно покласти на позивача.

Outcome: partial