Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

10 червня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», подана його представаником до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 53196,00 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 січня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №8243597. Згідно з умовами договору позики споживач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договором. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у рестрі боржників. Відповідно до Реєстру прав вимоги №5 від 27.05.2025 року до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32296,00 грн., з яких 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6916,00 грн. - сума заборгованості за відстоками; 16000,00 грн. неустойка; 1380,00 грн. комісія за надання кредиту. З моменту переходу прав вимоги до [PERSON] ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не проведено жодних додаткових нарахувань. Крім того 08 квітня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір №19131-04/2024, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відправленим відповідачу електронним повідомленням (SMS). Зазначає, що на підставі платіжного доручення відповідачу на картковий рахунок було перераховано 5000,00 грн. 28.08.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28082025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги до відповідача, відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №28082025 від 28.08.2025 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 20900,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 5400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 10000,00 грн. -сума заборгованості за штрафами, 500,00 грн. коміся за видачу кредиту. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 16.12.2025 прийнято позовну заяву до провадження. Призначено позовну заяву до розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 03.03.2026 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що 19 січня 2025 був укладений договір кредитної лінії №8243597 в електронній формі між первинним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] . За умовами договору вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою 0,95% на день, орієнтована реальна річна процентна ставка 3194,73 %, комісія за надання позики 17,25 % від суми наданого кредиту що в грошовому виразі складає 1380,00 грн. Кількість мінімальних обовязкових платежів 11. Договір позики підписаний електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 484238. (а.с. 8 - 15). Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість відповідача за кредитними договором №8243597 від 19.01.2025 року станом на 27.05.2025 у розмірі 32296,00 грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту - 8000,00 грн.; заборгованість по процентам 6916,00 грн.; неустойка - 16000,00 грн.; комісія 1380,00 грн. (а.с. 22). Крім того 08.04.2025 між [PERSON] та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено Договір про надання фінасового кредиту №19131-04/2025. За умовами цього договору Товариство надає клієнту кредит у розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на мовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 120 днів з 08.04.2025 по 05.08.2025. Процентна ставка є фіксованою та становить 0,98% в день. Орієнтована загальна вартість кредиту становить 10900,00 грн. Згідно п. 1.6 Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквизитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (а.с. 29 - 33). Також відповідачем підписано Додаток № 1 до договору про надання фінасового кредиту №19131-04/2025 від 08.04.2025, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. Відповідно до якого, сума кредиту 5000,00 грн., проценти за користування кредитом 5400,00 грн., та паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію про контактні дані кредитодавця, про умови кредитування з урахуванням побажань споживача; щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту тощо (а.с. 34, 35-36). Як на підтвердження виконання умов договору представник позивача долучив лист директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до якого 08.04.2025 21:55:07 прведено платіж на суму 5000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзпкції в системі іРау.ua 705331651 (а.с. 37). Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість відповідача за кредитними договором №19131-04/2025 від 08.04.2025 року у розмірі 20900,00 грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту - 5000,00 грн.; заборгованість по відсоткам 5400,00 грн.: заборгованість по штрафам 10000,00 грн.; комісія за видачу кредиту 500,00 грн. (а.с. 43). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 27.03.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) укладений договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1.). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2) (а.с. 16-17). 27.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) укладена Додаткова угода № 4 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, в якій сторони погодили: загальна сума прав вимоги, щодо відступлення згідно Реєстру Боржників №5 від 27.05.2025 становить 42126502,05 грн. В якості ціни продажу згідно Реєстру Боржників №5 від 27.05.2025, фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 18,25% від основної суми, що становить 2878284,25 грн. (а.с.18). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №5 від 27.05.2025 за договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр боржників №5 від 27.0152025 кількістю 3635. Загальна сума заборгованості складає 45126502,05 грн. (а.с.19). На підтвердження сплати фінансування надано копію платіжної інструкції №723 від 30.051.2025 на суму 2878284,25 грн. (а.с. 20). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 5 від 27.05.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 32296,00 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6916,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 16000,00 грн. - неустойка, 1380,00 грн. комісія за надання позики/кредиту (а.с.21). 28.08.2025 року у між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28082025, договору факторингуза умовами якого в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язаний відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Однак він наданий не в повному обсязі, а лише містить окремі копії аркушів (а.с. 38 39). Як вбачається з Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 28.08.2025 за договором факторингу № 28052025 від 28.05.2025, укладеного між клієнтом ТОВ «Стар Файненс Груп» та Фактором «ТОВ «ФК «ЄАПБ», сторони уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2 Договору факторингу № 28082025 від 28.08.2025, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр прав вимоги кількістю 6712, після чого, з урахуванням п.1.2 договору факторингу № 28082025 від 28.08.2025, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги боргу від позичальників, і Фактор стає кредитором по відношенню до боржниківстосовно їх боргів (а.с. 40). На підтвердження сплати фінансування надано копію платіжної інструкції №23162 від 29.08.2025 на суму 4477294,16 грн. (а.с. 41). Відповідно до витягу з Реєстру Боржників від 28.08.2025 до Договору факторингу №28082025 від 28.08.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 20900,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5400,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 10000,00 грн. сума заборгованості за штрафами, 500,00 грн. комісія за видачу кредиту (а.с. 42). Відповідно до копій свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, статуту, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є фінансовою установою має ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, в тому числі надання послуг з факторингу (а.с. 48-53). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що договори фінасового кредиту підписані відповідачем електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, а отже матеріали справи свідчать про укладання договорів та досягнення сторонами згоди щодо істотних умов зазначених договорів, як того вимагають положення ст.638 ЦК України. Разом з тим, виходячи з наведених договорів фінансового кредитування, надання коштів здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта. Судом не приймається як достатній та достовірний доказ, в розумінні ст. 79, 80 ЦПК України, копія листа від 15.10.2025 за підписом директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на підтвердження здійснення перерахування коштів. В листі зазначено: «Шановні колеги, цим листом виражаємо Вам нашу повагу та повідомляємо, шо ТОВ «Універсальні платіжін рішення» надає псолуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №432 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України №21/788-рк від 01.05.2023 року. Між нашими підприємствами укладено договрі на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 2022.02.22.. Відповідно до зазначеного договору бло успішно прийнято платежі на кристь ТОВ «Стар Файненс Груп». 08.04.2025 21:55:07 на суму 5000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua 705331651, призначення платежу: Зарахування 5000 грн. на картку [NUMBER] » Зі змісту листа неможливо достовірно ідентифікувати яким колегам адресовано листа, з ким саме укладено договір на переказ яких коштів. Крім того окрім реквизитів картки та суми трансзакція не містить ніяких реквизитів, а саме відсутні реквизити платника, призначення платежу, що унеможливлює встановити що саме за кредитним договром №19131-04/2025 від 08.04.2025 перераховані кошти відповідачу. Отже, доданий до позовної заяви лист, із зазначенням неповного номера банківської картки, належність якої не встановлено, не є належним і достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов кредитного договору (а.с. 37). Тобто, позивач не надав суду доказів здійснення транзакції у розмірі 5000,00 грн. ТОВ «Стар Файненс Груп» (Первісним кредитором) на картковий рахунок відповідача [PERSON] , а також квитанції про зарахування на картковий рахунок відповідача вказаної суми кредиту. Відсутні і докази перерахування коштів ТОВ «ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за довогором №8243597 від 19.01.2025 на рахунок відповідача [PERSON] .. Крім того, з боку позивача суду не надано доказів належності відповідачу картки з номером, ная ку згідно доводів, перераховані суми кредиту. При цьому, позивач не скористався своїм правом на витребування доказів і не заявляв клопотань про витребування з банківських установ відомостей щодо перерахування сум кредиів на рахунки, відкриті на ім`я [PERSON] .. Суду не надано первинних документів, які б підтверджували зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача у розуміння положення ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В частині 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду Українивід 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процессуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Однак, всупереч вказаним положенням закону позивачем по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його позовних вимог, а отже у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, суд приходить до висновку, що у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами слід відмовити в повному обсязі. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн (а.с. 1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати на відповідача не покладаються.

Outcome: dismissed