Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

У березні 2025 року ПАТ «КБ «АКОРДБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за Анкетою-Заявою № ІРК 091121/309-1846 від 09.11.2021 у розмірі 16 062,57 грн та судові витрати по справі. Позиція позивача В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що 09.11.2021 між ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК» та [PERSON] було підписано Анкету-Заяву № ІРК 091121/309-1846, на підставі якої відповідачу було видано платіжну картку в рамках продукту «Найкраща картка». Сума кредитного ліміту становить 8 000,00 грн, строк кредиту 12 міс з пролонгацією, процентна ставка 36,9900% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 29,00 грн, штраф за кожен факт прострочення щомісячного платежу 100,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості ПАТ «КБ «АКОРДБАНК», станом на 14.01.2025, загальна сума заборгованості за Анкетою-Заявою № ІРК 091121/309-1846 від 09.11.2021 становить 16 062,57 грн, в тому числі: 8 000,00 грн заборгованість за кредитом; 2 434,27 грн заборгованість за процентами; 5 628,30 грн несанкціонований овердрафт. У порядку досудового врегулювання спору, ПАТ «КБ «АКОРДБАНК» звернулося до [PERSON] з досудовою вимогою № 1277/2025 від 21.01.2025 про повернення кредитної заборгованості, станом на 17.01.2025, у розмірі 16 062,57грн, а також повідомило, що у разі несплати боржником зазначеної заборгованості з моменту отримання даної вимоги, банк буде змушений звернутися до суду з позовом щодо стягнення заборгованості. Відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення наданих йому кредитних коштів, що й стало підставою звернення до суду. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2025 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 09.11.2021 між ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК» та [PERSON] було підписано Анкету-Заяву № ІРК 091121/309-1846, на підставі якої відповідачу було видано платіжну картку в рамках продукту «Найкраща картка». Сума кредитного ліміту становить 8 000,00 грн, строк кредиту 12 міс з пролонгацією, процентна ставка 36,9900% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 29,00 грн, штраф за кожен факт прострочення щомісячного платежу 100, 00 грн. Клієнт своїм підписом підтвердив, що ознайомлений і згоден із Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Комерційний банк «АКОРДБАНК», у тому числі з Тарифами банку та Правилами користування платіжною карткою, що є невід`ємною частиною Правил, які оприлюднені на офіційному сайті банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості ПАТ «КБ «АКОРДБАНК», станом на 14.01.2025, загальна сума заборгованості за Анкетою-Заявою № ІРК 091121/309-1846 від 09.11.2021 становить 16 062,57 грн, в тому числі: 8 000,00 грн заборгованість за кредитом; 2 434,27 грн заборгованість за процентами; 5 628,30 грн несанкціонований овердрафт. У порядку досудового врегулювання спору, ПАТ «КБ «АКОРДБАНК» звернулося до [PERSON] з досудовою вимогою № 1277/2025 від 21.01.2025 про повернення кредитної заборгованості, станом на 17.01.2025, у розмірі 16 062,57грн, а також повідомило, що у разі несплати боржником зазначеної заборгованості з моменту отримання даної вимоги, банк буде змушений звернутися до суду з позовом щодо стягнення заборгованості. Норми права, які застосував суд, та висновки Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 185947 від 10.02.2025 позивач, за подачу позовної заяви, сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, який і підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved