Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Великоберезовицької територіальної громади в собі Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [INFO] померла бабуся Позивача, [PERSON] , згідно заповіту від 21.01.1998 року, спадкодавець [PERSON] заповіла сину [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Син, батько заявника, був зареєстрований із матір`ю, тому спадщину прийняв, проте не зареєстрував права власності за собою. [PERSON] помер [INFO] , його дружина - [PERSON] , померла [INFO] , син [PERSON] , помер [INFO] , тому єдиною спадкоємицею залишилася позивач. Однак, позивач по 2025 рік не володіла інформаією, що житловий будинок належить на право власності бабусі та успадкований батьком, тому у 2016 році не подала у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю першої черги за законом після смерті батька, оскільки вона з поважних причин не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.01.2026 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, щодо проведеннязаочного розгляду справи не заперечила. Представник відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини своєї неявки, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Правом на подання відзиву відповідач не скористався та не подав заяву про розгляд справи без його участі, тому суд постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступні встановлені обставини. [INFO] померла [PERSON] , про що видане свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] . Згідно Заповіту від 21.01.1998 року, посвідченого секретарем Петрикіської сільської ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області спадкодавець [PERSON] заповіла сину [PERSON] належний їй на праві особистої власності житловий будинок [ADDRESS] . Житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 02.04.2004 року, виданого виконкомом Петриківської сільської ради та зареєстрованого Тернопільському районному БТІ згідно Реєстрового напису №544. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Довідкою №665 від 04.12.2025 Петриківського старостинського округу підтверджено, що [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті був зареєстрований син - [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , зазначено російською мовою, що « [PERSON] » народився [INFO] в с. Петриків, його батьками зазначено « [PERSON] » « [PERSON] ».Згідно довідки №665 від 04.12.2025року Петриківського старостинського округу, на день смерті [PERSON] ніхто не був зареєстрований, окрім померлого. Споріднення заявниці та її батька доводиться свідоцтвом про народження Заявниці [PERSON] Серія [NUMBER] , яка після одруження змінила прізвище на « [PERSON] » згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Дружина [PERSON] , померла [INFO] згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , син [PERSON] , помер [INFO] згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Як випливає із відомостей, вказаних у листі № 03/01-16 від 13.01.2026 Тернопільської районною державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась, [PERSON] спадщину не прийняла. Таким чином, інших спадкоємців за заповітом чи законом, які б після смерті [PERSON] прийняли спадщину, що складається із житлового будинку, судом не встановлено. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В силу ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , має право на спадкування, однак на момент смерті не проживала разом із спадкодавцем та із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріуса не зверталася та пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після його смерті у зв`язку із рядом причин, зокрема, тим, що позивач по 2025 рік не володіла інформацією, що житловий будинок належить на праві власності бабусі та успадкований її батьком, тобто через відсутність обов`язку позивача після відкриття спадщини після смерті батька звертатись до нотаріальної контори, оскільки до складу спадщини, яка була відома позивачу, не входило нерухоме майно, на яке згідно із законом нотаріусом видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідач в судове засідання жодних доказів на спростування доводів позивача, не подав, відзиву із запереченнями не направив. Враховуючи, що існування зазначених обставини не дало позивачу об`єктивної можливості для звернення у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та з часу, коли позивачу стало відомо про наявність у складі спадщини нерухомого майна, пропущений незначний строк, суд вважає, що причини пропуску даного строку слід визнати поважними, тому позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті її батька[PERSON] , який помер [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved