Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Стислий виклад обставин справи Представник ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з неї борг за кредитним договором № 8149974 від 14.07.2025 в розмірі 28 259,00 грн, 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 4 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.07.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1БАНК») та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит № 8149974, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 7 000,00 грн строком на 360 днів (з 14.07.2025 по 08.07.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1207,50 грн). У разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 350 грн. за кожний день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 864412, що був надісланий на вказану відповідачем у порядку визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 8149974 від 14.07.2025, виконав свої зобов?язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Враховуючи умови договору кредиту № 8149974 від 14.07.2025 та додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 0 грн., заборгованість останньої за договором кредиту складає 28 259,00 грн, зокрема: 7 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 051,50 грн сума заборгованості за процентами; 1 207,50 грн сума заборгованості за комісією; 14 000,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0 грн сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № 8149974 від 14.07.2025 в сумі 28 259,00 грн. [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», що змусило позивача звернутися до суду із вказаним позовом, яким він просив суд стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 28 259,00 грн, витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі У провадженні судді Єрмак Н.В. перебувала вказана вище цивільна справа. Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Савчук Г.М. № 90 від 06.01.2026, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Салтівського районного суду міста Харкова Єрмак Н.В. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 354/1603/25 між суддями, внаслідок якого головуючою суддею обрано Ковалюк О.М. Ухвалою судді від 09.01.2026 справу прийнято до свого провадження, постановлено перейти від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 17.02.2026 до суду від представника відповідачки адвоката Гайтанюк М.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що відповідачка позов визнає частково. Вважає, що позивачу слід відмовити в частині стягнення 14 000,00 грн заборгованості за пенею, оскільки Законом № 2120-IX доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 61. Вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов?язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов?язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов?язань за таким договором. Також просить суд врахувати що згідно ст. 19 ЦПК України - дана справа є малозначною справою, тому розмір витрат на правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн є необґрунтованим та підлягає зменшенню до 1 000,00 грн. 20 лютого 2026 року до суду від представника ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» - адвоката Ткаченко Ю.О. надійшла заява про зменшення позовних вимог. Просила стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 8149974 від 14.07.2025 в розмірі 14 259,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 6 051,50 грн - сума заборгованості за процентами та 1 207,50 грн - сума заборгованості за комісією, а також стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» суму сплаченого судового збору 2422,40 грн та витрати понесені на професійну правову допомогу в розмірі 4500,00 грн. Ухвалою суду від 26.02.2026 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, подану у цій цивільній справі та в подальшому вирішено розглядати справу з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Представник позивача у позовній заяві та в заявах від 14.01.2025 та 05.02.2026 просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка та її представник адвокат Гайтанюк М.М. в судове засідання не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення судового засідання не надходило. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 14.07.2025 [PERSON] , пройшовши етапи ідентифікації, уклала договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8149974 з ТОВ «1БАНК», який, разом з додатком № 1 до цього договору, підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором 864412. За умовами договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000,00 грн, строком на 360 днів, зі сплатою комісії за надання кредиту та сплатою відсотків в розмірі 0,95% за користування кредитом (а.с. 15-22). Факт перерахування 14.07.2025 [PERSON] ТОВ «1БАНК» коштів в сумі 7 000,00 грн, згідно договору № 8149974 від 14.07.2025 на платіжну картку № [NUMBER] , підтверджується платіжною інструкцією № 9dfb7687-7fd7-437c-8702-a8316d601719 від 24.11.2025, листом ТОВ «1БАНК» № 19/11/25-19646 від 19.11.2025 та довідкою ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» № КД-000004967 від 24.11.2025 (а.с. 10, 23-24 на звороті). Відповідно до розрахунків заборгованості ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за кредитним договором № 8149974 від 14.07.2025, загальна сума заборгованості [PERSON] складає 28 259,00 грн. (а.с. 5, 12 на звороті - 14). 16.09.2025 ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу № 16/09/25, у відповідності до умов якого, ТОВ «1БАНК» передає (відступає) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» приймає належні ТОВ «1БАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 25 на звороті - 32). Відповідно до реєстру прав вимоги № 19/11/25-01 від 19.11.2025 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8149974 від 14.07.2025 у розмірі 28 259,00 грн (а.с. 33-34). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Внаслідок непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства. Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов?язаний виконати свій обов?язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов?язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов?язання не допускається. У частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Стаття 512 ЦК України регламентує, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд констатує факт порушення прав позивача щодо повернення кредитних коштів з огляду на нижчевикладене. З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2025 [PERSON] , пройшовши етапи ідентифікації, уклала договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8149974 з ТОВ «1БАНК», який, разом з додатком № 1 до цього договору, підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором 864412. За умовами договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000,00 грн, строком на 360 днів, зі сплатою комісії за надання кредиту та сплатою відсотків в розмірі 0,95% за користування кредитом (а.с. 15-22). Факт перерахування 14.07.2025 [PERSON] ТОВ «1БАНК» коштів в сумі 7 000,00 грн, згідно договору № 8149974 від 14.07.2025 на платіжну картку № [NUMBER] , підтверджується платіжною інструкцією № 9dfb7687-7fd7-437c-8702-a8316d601719 від 24.11.2025, листом ТОВ «1БАНК» № 19/11/25-19646 від 19.11.2025 та довідкою ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» № КД-000004967 від 24.11.2025 (а.с. 10, 23-24 на звороті). Відповідно до розрахунків заборгованості ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за кредитним договором № 8149974 від 14.07.2025, загальна сума заборгованості [PERSON] складає 28 259,00 грн. (а.с. 5, 12 на звороті - 14). 16.09.2025 ТОВ «1БАНК» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали договір факторингу № 16/09/25, у відповідності до умов якого, ТОВ «1БАНК» передає (відступає) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» приймає належні ТОВ «1БАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 25 на звороті - 32). Відповідно до реєстру прав вимоги № 19/11/25-01 від 19.11.2025 до договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8149974 від 14.07.2025 у розмірі 28 259,00 грн (а.с. 33-34). Суд враховує, що договір кредиту, укладений між відповідачкою та первісним кредитором, та договір факторингу, у встановленому порядку недійсними не визнані, відтак, оскільки згідно норм ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів, суд вважає, що позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за спірним кредитним договором. Таким чином, відповідачка станом на 19.11.2025 мала перед ТОВ «1БАНК» невиконані зобов?язання за договором № 8149974 від 14.07.2025 в частині непогашеного тіла кредиту в розмірі 7 000,00 грн, нарахованих та несплачених процентів у розмірі 6 051,50 грн, а також 1 207,50 грн заборгованості зі сплати комісії з надання кредиту, що складає загальну суму 14 259,00 грн, яку і заявляє до стягнення позивач. Щодо інших відображених у розрахунку заборгованості ТОВ «1БАНК», а саме нарахованої неустойки (пені), то позивач вимоги свої в частині їх стягнення до початку розгляду справи по суті зменшив та до стягнення не заявляє. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, позовні вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь позивача в сумі 14 259,00 грн підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Статтею 265 ЦПК України передбачено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правову допомогу в сумі 4 500,00 грн, які є видом судових витрат. Вирішуючи дану вимогу, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 (а.с. 35-37); Витяг з Акту №2-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги від 01.12.2025 (а.с. 38); акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 22.08.2025 (а.с. 38 на звороті - 39); ордер (а.с. 40 на звороті). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. Разом з тим, дослідивши матеріали справи та клопотання відповідачки про зменшення розміру витрат, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є малозначною, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях представник позивача не приймав, виходячи з засад розумності та співмірності із заявленими позовними вимогами суд дійшов висновку про зменшення суми стягнення з відповідачки на користь позивача до 2 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об?єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 579937243.1 від 18.12.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с. 6). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved