Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

23.12.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», через представника Усенка М.І., в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 889072 від 18.07.2023 у сумі 11598 грн 00 коп., судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 18.07.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 889072, згідно з умовами якого відповідач отримав 1500 грн, зі сплатою процентів за користуванням кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Селфі Кредит» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Зазначає, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем не був би укладений. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем Договору підтверджує Анкета-заява на кредит № 889072 позичальника від 18.07.2023, що заповнена відповідачем. 21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу №21062024 від 21.06.2024. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 889072 від 18.07.2023, що укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 889072 від 18.07.2023 було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Селфі Кредит» згідно Договору факторингу №21062024 від 21.06.2024. Сума заборгованості відповідача становить 11598 грн, відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору факторингу №21062024 від 21.06.2024. З них: заборгованість за тілом кредиту - 1500 грн; заборгованість за процентами - 10098 грн. У своїй позовній заяві представник позивача клопотав про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, в судові засідання 21.01.2026, 10.02.2026 та 26.02.2026 не прибув, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою від 30.12.2025 суд прийняв справу до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. 21.01.2026 та 10.02.2026 через неявку відповідача розгляд справи був відкладений. 26.02.2026 суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини. 18.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредит № 889072, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені Договором. Сума кредиту складає 1500 грн, строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день (а.с. 6-12). Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору, а саме 18.07.2023 перерахувало кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» на суму 1500 грн, про що свідчить довідка ТОВ «ПЕЙТЕК» від 20.10.2025 (а.с. 13). Крім того, з листа АТ «ПУМБ» від 20.01.2026 вбачається, що в банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка [NUMBER] . Також вказує про те, що операція на суму 1500,00 грн 18.07.2023 о 18 год 22 хв проведена з використанням сервісу переказу коштів через АТ «ПУМБ» (а.с. 37). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 889072 від 18.07.2023, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Селфі Кредит» за кредитним договором складає 11598 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту - 1500 грн; заборгованість за процентами - 10098 грн (а.с. 13-16). 21.06.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 21062024 (а.с. 16-19). Згідно з цим Договором, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до [PERSON] за кредитним договором №889072 від 18.07.2023. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №889072 від 18.07.2023 складає 11598 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1500 грн; заборгованість за процентами - 10098 грн (а.с. 19). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525-526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимога ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач довів факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором про надання споживчого кредиту № 889072 від 18.07.2023 у розмірі 11598 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1500 грн; заборгованість за процентами - 10098 грн. Отже, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 889072 від 18.07.2023 у розмірі 11598 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн суд враховує таке. Відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, акту № 87 наданих послуг від 15.12.2025, детального опису наданих послуг від 15.12.2025, позивач поніс 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи звернення до суду з позовною заявою, віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін на підставі заяви представника позивача та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн, яка буде достатньою, співмірною і справедливою в цьому випадку.

Outcome: approved