Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором №Z06.22379.005343175 від 05.06.2019 в розмірі 75092,25 грн., з яких 29343,31 грн. заборгованість за основним боргом; 19405,73 грн. заборгованість за відсотками, 26343,21 грн. заборгованість за комісіями, судові витрати в сумі 3028,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 05.06.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №Z06.22379.005343175. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Z06.22379.005343175 від 05.06.2019, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z06.22379.005343175 від 05.06.2019 в сумі 75092,25 грн., з яких 29343,31 грн. заборгованість за основним боргом, 19405,73 грн. заборгованість за відсотками, 26343,21 грн. заборгованість за комісіями.Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК`ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея БАнк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданимй їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №Z06.22379.005343175 від 05.06.2019 в сумі 75092,25 грн., з яких 29343,31 грн. заборгованість за основним боргом, 19405,73 грн. заборгованість за відсотками, 26343,21 грн. заборгованість за комісіями. По-скільки відповідач не погашає заборгованість за договором, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином рекомендованим повідомленням вих.№R067094744064 (а.с.41-42), яке повернулося із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно постанови КЦС ВС від 10.05.2023 №755/17944/18 (61-185св23) вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: про проведення розгляду справи без участі позивача (а.с.4 позовної заяви). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.34-36), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Судом встановлено, що 05.06.2019 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №Z06.22379.005343175, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користуванням кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах строках. Відповідно до пункту 1.1. договору за цим договором банк надає клієнту грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 32851 грн., тип кредиту цільовий, процентна ставка та тип відсотків річних 21,99 змінювана, строк кредиту 48 місяців. Вказаний договір [PERSON] підписано власноручним підписом (а.с.5). Із копії паспорту споживчого кредиту від 05.06.2019 (а.с.6) судом встановлено, що відповідач своїм власноручним підписом погодила умови отримання кредиту, ознайомилася із графіком платежів. 05.06.2019 [PERSON] ознайомилася із зміною реквізитів рахунків (а.с.7). Із копії ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту (а.с.8) судом встановлено, що 05.06.2019 на підставі договору №Z06.22379.005343175 від 05.06.2019 на рахунок [PERSON] було здійснено перерахунок коштів в сумі 30000,91 грн. Із копії ордеру-розпорядження №2 про виплату страхового платежу (а.с.8) судом встановлено, що 05.06.2019 на підставі договору №Z06.22379.005343175 від 05.06.2019 на рахунок [PERSON] було здійснено перерахунок страхового платежу в сумі 2850,09 грн. Із копій паспорта громадянина України виданого 16.04.2019 та довідки про реєстрацію місця проживання особи вих..№02-25-343 від 02.05.2019 (а.с.9-9 зворотній бік) судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області, з 14.11.2014 зареєстрована по [ADDRESS] . Із копії виписки за період з 05.06.2019 по 07.07.2023 (а.с.10-12) судом встановлено, що 05.06.2019 на рахунок [PERSON] здійснено переказ коштів у сумі 32851 грн. на підставі договору №Z06.22379.005343175 від 05.06.2019. Із копії довідки-розрахунку заборгованості (а.с.13) судом встановлено, що станом на 07.07.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №Z06.22379.005343175 від 05.06.2019 складає: 75092,25 грн., з яких 29343,31 грн. заборгованість за основним боргом, 19405,73 грн. заборгованість за відсотками, 26343,21 грн. заборгованість за комісіями. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023 відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.14-17). Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, відповідач зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, яке виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення ТОВ «ФК «ЄАПБ», до суду за захистом своїх прав та інтересів. [PERSON] заперечень щодо незгоди із наданим кредитом та розміром нарахованої заборгованості суду не надала, доказів про відсутність заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунку, суду також не надано, а тому права позивача порушені та підлягають захисту в судовому порядку. З огляду на викладене, суд вбачає правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань за кредитним договором у загальній сумі 48749,04 грн., з яких: 29343,31 грн. сума заборгованості за кредитом, 19405,73 грн. сума заборгованості за відсотками. Щодо вимог про стягнення заборгованості по комісії суд зазначає наступне: Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. При цьому, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Зокрема, згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» така інформація надається безоплатно. Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19, Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі №204/224/21. Крім того, подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 25 січня 2023 року в справі №752/4008/20. Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачу щомісячно надавалися будь-які послуги, погоджені нею, за які встановлено нарахування комісії, чи певна інформація щодо кредиту та, що така інформація надавалася частіше ніж один раз на місяць, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за обслуговування кредиту за кредитним договором №Z06.22379.005343175 від 05.06.2019 у сумі 26343,21 грн. Відтак, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 48749,04 грн. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 3028 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1965,74 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (3028 х 48749,04/75092,25=1965,74).

Outcome: partial