Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

30 грудня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира за підсудністю з Богунського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява подана представником позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд». Позов обґрунтовано тим, що 20 вересня 2021 року [PERSON] власноруч підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. В заяві погоджено тип, розмір кредитного ліміту, строк кредитування, процентну ставку, кількість та розмір платежів. На підставі цієї анкети-заяви відповідачу відкрито рахунок, видано кредитну картку, на яку встановлено кредитний ліміт. Позивач зазначає, що за умовами вказаного договору позичальнику було встановлено відновлювальну кредитну лінію до 200 000,00 гривень зі строком кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентною ставкою 42,00% річних, розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 гривень щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 гривень щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Відповідач користувалася кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив здійснювати своєчасне АТ КБ «Приватбанк» погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим станом на 21 жовтня 2025 року у нього наявна заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 169319,72 гривень, з яких: 135697,82 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 33621,90 гривень- заборгованість за простроченими відсотками. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у загальному розмірі 169319,72 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень. Ухвалою судді від 05 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду м. Житомира не надійшов. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, одночасно з поданням позовної заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судові повістки надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідні поштові відправлення повернуті на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається такою, що отримала судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Суд установив, що 20 вересня 2021 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк». Підписанням цієї заяви відповідач у повному обсязі приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», які становлять договір банківського обслуговування. Згідно вищевказаної заяви [PERSON] погодив такі істотні умови договору: - тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія; - розмір кредитного ліміту не перевищує: 200 000 грн для карт Універсальна; 200 000 грн для карт Універсальна Gold; 300 000 грн для Преміальної картки Platinum; 300 000 грн для Преміальної картки World Black Edition; 300 000 грн для Преміальної картки VISA Signature; 400 000 грн для Преміальної картки World Elite; 800 000 грн для Преміальної картки Infinite. - тип платіжної карти: картка «Універсальна»; - строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; - процентна ставка: 42,0 % річних; - кількість та розмір платежів, періодичність внесення: повернення кредиту здійснюється шляхом: ініціювання банком дебетового переказу з рахунку клієнта у т.ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим договором; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; - розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно; - 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Банк, звертаючись до суду з цим позовом, надав підписану відповідачем анкету-заяву від 20 вересня 2021 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанку», паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, виписку по картковому рахунку відповідача, якою підтверджується використання відповідачем кредитних коштів. 20 вересня 2021 року відповідач [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт споживчого кредиту. Суд установив, що між сторонами 20 вересня 2021 року укладено кредитний договір та погоджено всі його істотні умови, матеріали справи містять докази отримання відповідачем кредитних коштів та їх використання. Разом з тим, установлено, що відповідач неналежно виконує умови кредитного договору. На підставі укладеного договору [PERSON] отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 09/27, тип - «Універсальна», що підтверджується відповідною довідкою АТ КБ «Приватбанк». [PERSON] користувався кредитною карткою, оплачував товари та послуги, здійснював грошові перекази за допомогою кредитної картки. За період з 01 вересня 2021 року по 21 жовтня 2025 року за карткою: усього надходжень 4 587 449,88 гривень, усього витрат 4 758 915,18 гривень, що підтверджено випискою за кредитним рахунком відповідача. Як слідує із розрахунку заборгованості станом на станом на 21 жовтня 2025 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 169 319,72 гривень, з яких: 135697,82 гривень заборгованість за тілом кредиту; 33621,90 гривень- заборгованість за простроченими відсотками. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідач не заперечив та не спростував. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 20 вересня 2021 року перед позивачем становить 169319,72 гривень, з яких: 135697,82 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 33621,90 гривень- заборгованість за простроченими відсотками. Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача в користь позивача слід стягнути встановлену суму заборгованості за кредитом. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених банком судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved