Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 09.08.2019 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 806. На обґрунтування позову зазначив, що з 09.08.2019 вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказав, що одруження виявилося невдалим, протягом довгого час їх стосунки з дружиною погіршувалися, тривалий час вони не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з березня 2022 року і з цього часу вони спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, мешкають за різними адресами, примирення між ними неможливе. Спору щодо участі у вихованні дитини та визначення її місця проживання на даний час між ними немає, не заперечує, щоб дитини мешкала з матір`ю. Спори майнового характеру наразі між ними відсутні. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена за місцем реєстрації. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочно. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 09.08.2019 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 806, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , який за згодою сторін проживає з матір`ю. За твердженням позивача з березня 2022 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, що не спростовано відповідачем. Позивач стверджує, що в них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у позивача відсутні. Вказані позивачем обставини не спростовані відповідачем. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що відповідач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу. Беручи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки позивач не має, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved