Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 07 серпня 2010 року вона перебувала шлюбі із [PERSON] . Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червонослобідської сільської ради, актовий запис №34, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 серпня 2010 року. 25 грудня 2025 року суддею Черкаського районного суду Черкаської області Волковою Н.С. ухвалено рішення про розірвання шлюбу, який був укладений 07 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червонослобідської сільської ради, актовий запис № 34, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07 серпня 2010 року. На момент подачі позову дане рішення не набрало законної сили. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка на цей час проживає зі нею і знаходиться на повному її утриманні. З відповідачем у неї не склалися шлюбні відносини, вони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства з осені 2025 року, він не приділяв належної уваги матеріальному забезпеченню та розвитку сім`ї. Відповідач з невідомих причин відмовився від належного матеріального забезпечення та утримання спільної дитини. Відповідач не бажає на себе брати добровільно обов`язок з належного матеріального забезпечення й утримання своєї дитини, він систематично ухиляється від належного виконання своїх батьківських прав щодо придбання дитячого одягу, продуктів харчування, ліків, не виділяє коштів на відпочинок та дитяче дозвілля дитини. Позивач вказує, що вона самостійно утримує дитину, але на жаль перебуває у скрутному матеріальному становищі та отримує мінімальну зарплатню, якої критично не вистачає на належне утримання та виховання дитини, а саме: на придбання одягу, взуття, предметів особистої гігієни, продуктів харчування, ліків та іншого. За таких обставин їй вкрай необхідна допомога з боку відповідача для утримання дитини. Відповідач має задовільний стан здоров`я, їй відомо, що він працює, отримує кошти, тобто він має реальну можливість для сплати матеріальної допомоги (аліментів) своїй дитині. Оскільки відповідач працює, інших аліментних платежів не сплачує, має регулярний заробіток (дохід), необхідно визначити аліментні платежі на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 22.01.2026 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем його реєстрації, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. За таких обставин, суд розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача та зареєстрована з нею за однією адресою по [ADDRESS] відповідно до відомостейпро зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 19.01.2026 р. № 54/07-17, які складено виконавчим комітетом Слобідської сільської ради, а тому відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України щодо розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, тому судовий збір у розмірі 1331 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved