Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 20924,40 грн., з яких 12000,00 грн. заборгованість за кредитом; 8423,40 грн. заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 501,00 грн. заборгованість за комісією., судовий збір та витрати на професійну правову допомогу в сумі 7000,00 грн. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором споживчого кредиту (індивідуальна частина) 148297 від 31.07.2024 укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС», за яким відповідач отримав кредит сумі 12000,00 грн. зі сплатою процентів строком на 84 календарних днів за допомогою електронного підпису одноразовим індикатором № е2677f86 шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, проте відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору внаслідок чого виникла заборгованість. Ухвалою суду від 08.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 08.01.2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Представник позивача в судові засідання не з`являвся, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, в позовні заяві вказав про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи за адресою його реєстрації. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, 31 липня 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТПЛЮС» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту (індивідуальна частина) 148297 (далі Кредитний договір) на суму 12000,00 грн., який надається не пізніше наступного дня після укладання договору в наступному порядку: у розмірі 9000,00 грн. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті у розмірі 3000,00 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5. індивідуальної частини (п. 2.2.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору проценти за користування кредиитом нараховуються за ставкою 460,00% річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування. Заначений в п. 2.6 цієї індивідуальної частини та або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Пунктом 2.4 Кредитного договору визначено, знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає,1.00 гривень. Стандартний (базовий) тариф Комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Відповідно до п. 2.5 комісія за надання кредиту складає 3000,00 грн, що нараховується та підлягає сплаті в одноразово в день укладання цього договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту. Якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Сторони погодили, що загальний строк кредитування за цим Договором складає 84 днів з 31.07.2024 (дата надання кредиту) по 23.10.2024 рік. Переказ коштів на виконання умов Кредитного договору підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» від 30.10.2025 року за № 3878/30-10. Переказ коштів на виконання умов Кредитного договору підтверджується довідкою від 20.01.2026 року АТ «Ощадбанк» відповідно до якої по картці [NUMBER] відкритої на ім`я [PERSON] здійснено зарахування коштів в сумі 9000,00 грн. 01.08.2024 року. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що Кредитний договір № 148297 від 31.07.2024 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що підтверджується, зазначенням електронного підпису одноразовим індикатором № е2677f86. Таким чином відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від позивача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав Кредитний договір, та Додатковий договір тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». 10.10.2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №10102024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.10.2024 року до договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 148297 від 31.07.2024 в сумі 20924,40 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 148297 від 31.07.2024 станом на 23.10.2024, заборгованість за кредитним договором становить 20924,40 грн яка складається із заборгованості за тілом кредиту 12000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами в сумі 8423,40 грн. та 501,00 грн. заборгованість за комісією. Таким чином, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 12000,00 грн, заборгованість за простроченими процентами в межах заявлених позовних вимог в сумі 8423,40 грн. та 501,00 грн. заборгованість за комісією є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та Адвокатське бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», додатковою угодою № 25770855006 до договору про надання правничої допомоги 20/08/25-01 від 20.08.2025 року. Актом прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 року. згідно з яким загальна вартість наданих послуг в межах даного судового провадження становить 7000 грн. та складається із: складання позовної заяви до боржника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 148297 від 31.07.2024 у кількості 2 годин вартість 5000,00 грн.; вивчення матеріалів справи про стягненя заборгованості кількості 2 годин 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 148297 від 31.07.2024 року у кількості 1 година вартістю 500,00 грн. та продубльовано адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 148297 від 31.07.2024 у кількості 1 година вартістю 500,00 грн Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved