Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач від виконання батьківських обов`язків свідомо ухиляється, діти постійно проживають з матір`ю, знаходяться на її утриманні. Позивач стверджувала, що застосування такого крайнього заходу впливу на батька як позбавлення батьківських прав є доцільним. Окрім того, відповідач в досудовому порядку матеріальну допомогу на дітей не надає. Розмір аліментів позивач визначила як 3/10 всіх видів доходу батька на утримання [PERSON] та 2/5 з урахуванням стану здоров`я на утримання [PERSON] . Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Розгляд справи завершений 11.02.2026, проголошення рішення призначено судом на 25.02.2026. Орган опіки та піклування просив вирішити спір з урахуванням наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : За ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] , [NUMBER] . Рішенням Малиновського районного суду справа 521/698/21 шлюб між сторонами розірваний. На час вирішення спору діти постійно проживають з матір`ю, знаходяться на її утриманні. Орган опіки та піклування Орган опіки та піклування Роздільнянської міської Ради Одеської області дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (висновок від 27.06.2025 №243). Висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Роздільнянської міської Ради Одеської. При цьому, органом встановлено, що відповідач не виявляє до синів інтересу, свідомо нехтує обов`язками батька, реального бажання змінити поведінку не має, духовного зв`язку останні не мають. Відповідач обізнаний про складну життєву ситуацію, пов`язану із хворобою [PERSON] (дитина з інвалідністю), однак не вживає заходів для надання догляду за сином. Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із доводами позивача про свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками по вихованню синів (винна поведінка), коли він не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя. Встановлене судом узгоджується із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за п.16 якої зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, за наявності винної поведінки батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Враховуючи обставини справи, характер поведінки відповідача, суд вважає вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав обгрунтованими, а застосування такого крайнього заходу впливу до батька доцільним. За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Стаття 180 СК України покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов`язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається і тоді, коли дитина народилась у шлюбі, який пізніше було визнано недійсним, а також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК). У випадку невиконання батьками від обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби діти не мають. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (Закон України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»). За вимогам статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судами враховуються : - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір позовних вимог в частині аліментів відповідачем не спростований. Судовий збір підлягаю присудженню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved