Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Через підсистему «Електронний суд» ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1136-7535 від 05.01.2023 року у розмірі 29000,00 грн. та понесених судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.01.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1136-7535 від 05.01.2023 року. Позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 5800,00 грн. на строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена відсоткова ставка 2,5% в день; стандартна відсоткова ставка 3,0% в день. Станом на 07.10.2025 року складає 29000,00 грн., з яких: 5800,00 грн. заборгованість за кредитом; 23 200,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами. Ухвалою судді від 05.01.2026 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та слухати справу в його відсутність.. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Скориставшись своїм правом надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги банка визнає частково, а саме позовні вимоги у розмірі 7 830 грн., що складається з тіла кредиту - 5 800 грн та процентів за перший базовий період, нарахованих у межах строку дії договору. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у частині стягнення суми, що перевищує частково визнаний розмір заборгованості. Зменшити розмір заявлених позовних вимог до справедливого та спів мірного рівня, з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування». Судові витрати покласти на позивача. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. 05.01.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1136-7535. Так, відповідно до п.п.2.1 п.2 Договору кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію на умова, визначених цим договором. Згідно п.п. 2.2 п.2 кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, на виконання зазначених вимог, [PERSON] надано одноразовий ідентифікатор А1086, для підписання кредитного договору №1136-7535 від 05.01.2023року. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 5800,00 грн. на строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена відсоткова ставка 2,5% в день; стандартна відсоткова ставка 3,0% в день. Станом на 07.10.2025 року складає 29000,00 грн., з яких: 5800,00 грн. заборгованість за кредитом; 23 200,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що між сторонами укладеного кредитного договору №1136-7535 від 05.01.2023року року досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню заборгованості за кредитом 5800грн. та заборгованості за нарахованими процентами 23200,00 грн. Так, відповідач у поданому відзиві не заперечує щодо укладання договору, та отримання кредиту у розмірі 5800,00 грн., разом з тим проценти визнає за перший базовий період, нарахованих у межах строку дії договору, суд з вказаного приводу зазначає наступне. Відповідно до п. 4.10. та 10.1. Кредитного договору - нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою). Знижена процентна ставка становить 2.50 % за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Пільгова процентна ставка становить 0.01% за кожен день користування Кредитом протягом першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця. Відповідно до п. 4.8. зазначено, що Базовий період складає 14 календарних днів. Пунктом 1.1. Договору визначено, що Базовий період сплати відсотків (далі Базовий період) проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у розділі 4 цього Договору і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. Отже, базовий період строк протягом якого боржник (позичальник) бажає сплачувати саме проценти за користування кредитом (в даному випадку 15 днів), який він сам обирає при заповнення заявки на отримання грошових коштів. А строк кредитування строк на який видаються грошові кошти, якими він може користуватися (в даному випадку 300 днів). Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором №1136-7535 від 05.01.2023 року, станом на 07.10.2025 року, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснювало нарахування лише по процентам за користування кредитом (згідно п. 4.10. та 10.1. кредитного договору) в строк договору (згідно п.4.12. Договору), що погоджений між сторонами. Також, відповідно до вищезазначеного розрахунку вбачається, що позивач не нараховував відповідачу жодних процентів за несвоєчасне повернення отриманого кредиту в силу положень статті 625 ЦК України, пеню, штраф або інших платежів за неналежне виконання умов Кредитного договору. Крім того, відповідно до умов Кредитного договору, а саме п. 6.9. Договору Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити Кредитодавця до закінчення вказаних 14 (чотирнадцяти) календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу Кредитодавця. Проте, позичальник не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, та продовжувала користуватись кредитними коштами на погоджених умовах. Відповідно до Паспорта споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, затвердженого наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 83-П від 16 листопада 2023 року, який разом з кредитним договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, зазначено, що Стандартна ставка 3.00% в день; Знижена ставка 2.50% в день; Пільгова ставка - 0.01% в день. Також зазначено тип процентної ставки фіксована. Крім того, вбачається, що у Паспорті споживчого кредиту зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Вищевказане підписано [PERSON] 05.01.2023 року шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Вказують, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» доповнено статтю 8 ЗУ «Про споживче кредитування», а саме частинами 4, 5 та 6 якими введено денну процентну ставку, який прийнятий від 22 листопада 2023 року та набрав чинності 24 грудня 2023 року. Поняття "денна процентна ставка" та "процентна ставка", встановлена договором, яка нараховується на залишок неповерненої суми кредиту", мають різну правову природу та зміст, і не повинні ототожнюватися. Таким чином, денна процентна ставка є розрахунковим показником, який враховує сукупність витрат споживача за весь строк користування кредитом, і не є окремим нарахуванням, яке здійснюється щоденно. На момент укладення кредитного договору 05.01.2023 року законодавчі обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки ще не діяли, оскільки Закон України № 3498-IX набрав чинності пізніше 24 грудня 2023 року. Тому встановлена в договорі фіксована процентна ставка за користування кредитними коштами узгоджувалась із вимогами законодавства, чинного на момент його укладення. З метою забезпечення дотримання фінансовими установами вимог Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг від 22 листопада 2023 року №3498-IX Національним банком України надано додаткові роз`яснення від 19 лютого 2024 року щодо виконання окремих вимог Закону № 3498-IX, а саме щодо максимального розміру денної процентної ставки. Отже, за договорами про споживчий кредит, денна процентна ставка повинна розраховуватись на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених на дату укладання такого договору. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» розділу 4 Прикінцевих та перехідних положень, частини 17 «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Таким чином, Прикінцеві та перехідні положення є обов`язковими до виконання, оскільки: є частиною закону; мають рівну юридичну силу з іншими статтями та застосовуються напряму, без потреби в додаткових підзаконних актах. Варто зазначити, що в частині 17 Прикінцевих та перехідних положень не міститься жодного обмеження щодо договорів, на які ці положення поширюються, тобто законодавець не визначив окремо для яких саме договорів (укладених до чи після набрання чинності) вони застосовуються, а тому будь-яке звуження сфери дії цих положень судом є безпідставним і таким, що виходить за межі судових повноважень. Таким чином, оскільки Кредитний договір 1136-7535 укладений 05.01.2023 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» то відсоткова ставка у розмірі 3,00%, 2,50 % та 0.01% та встановлена на момент укладення Договору та нарахована відповідно до умов чинного законодавства, а тому Позивач має законні підстави для нарахування відсотків за ставками у розмірі 3,00%, 2,50 % та 0.01% , а тому вказані відповідачем вимоги не заслуговують на увагу . Разом з тим, позивач при зверненні до суду з врахуванням застосованої ним програми лояльності, просить стягнути з відповідача прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 23200,00 гривень, тобто визначена позивачем сума заборгованості є меншою ніж сума нарахованих процентів відповідно до встановлених законодавством обмежень, а тому заявлені відповідачем заперечення є безпідставними та задоволенню не підлягають. Крім того, відповідачем не надано власний розрахунок, на підтвердження заявлених заперечень, щодо суми заборгованості по процентах. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 29000,00 гривен,з яких: 5800,00 грн. заборгованість за кредитом; 23 200,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved