Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] , через представника адвоката Геріх О.І., звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, де просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті [INFO] , та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що її баба [PERSON] померла [INFO] , спадкоємцями якої за заповітом є [PERSON] (мати позивачки) та [PERSON] (брат позивачки). Останній відмовився від спадщини на користь матері, яка прийняла спадщину, але за життя не переоформила. До складу спадщини, зокрема, ввійшов і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. В той час [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з спадкодавцем, та прийняв спадщину, але за життя не переоформив. [INFO] [PERSON] помер. Позивач є єдиним спадкоємцем другої черги. Вказує, що на день смерті її брат був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач проживала разом з ним з кінця жовтня 2022 року, оскільки в останнього виявили онкологічне захворювання, та він потребував постійного догляду. З метою прийняття спадщини, позивач звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Бойко Л.В. та отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не прийняла спадщину у встановлений законом строк. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 05.11.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 24.11.2025 р. підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечує, просить вирішити справу на розсуд суду згідно чинного законодавства. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які вказали, що [PERSON] дійсно проживала з хворим братом [PERSON] з жовтня 2022 до дня його смерті [INFO] у батьківському будинку за адресою: [ADDRESS] , доглядала останнього. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , 1931 року народження, померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 05. Відповідно до довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради № 97 від 29.09.2025, [PERSON] , 1931 року народження, на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована разом з [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 14.04.2004 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до заповіту [PERSON] від 23.05.2012, остання заповіла все належне їй майно [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №7, [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00052897773 від 08.08.2025, з 28.02.1970 по 10.06.1975 [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00052899086 від 08.08.2025, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.12.1977 по 09.12.1991. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №01, [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №18, [PERSON] 16.05.1992 уклала шлюб з [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 387. Відповідно до довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради № 96 від 29.09.2025, [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 56. Відповідно до довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради № 98 від 29.09.2025, [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Інші особи за вказаною адресою не зареєстровані. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00053836967 від 26.09.2025 та свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , з 21.08.1999 по 14.09.2005 [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №8, [PERSON] 27.11.2007 уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу взяла прізвище [PERSON] . Із заяви та акту від 03.10.2025, складених та підписаних [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що з жовтня 2023 року до дня своєї смерті [PERSON] дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю сестрою [PERSON] , яка здійснювала за ним догляд у зв`язку з його хворобою. Із витребуваної в приватного нотаріуса Цинди Р.М. інформації слідує, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за заявою [PERSON] , яка прийняла спадщину за заповітом. [PERSON] від своє частки спадкового майна за заповітом відмовився на користь [PERSON] . Із витребуваної в приватного нотаріуса Бойко Л.В. інформації слідує, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася. 14.11.2024 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв`язку з тим, що нею не прийнята спадщина у встановлений законом спосіб, пропущений строк для прийняття спадщини. Суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже для підтвердження прийняття спадщини особою, яка на час її відкриття постійно проживала зі спадкодавцем, як за обставин цієї справи, має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що просить позивачка. У даному випадку відсутність доказів зазначеного юридичного факту констатована нотаріальною відмовою заявнику в оформленні її права на спадкове майно, відповідно, таке право, за наявності до того підстав, може бути захищено лише в судовому порядку, що відповідає роз`ясненням п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Надавши оцінку письмовим доказам, поданим позивачем, заслухавши свідків по справі, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] дійсно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останнього [INFO] . Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З дослідженої судом спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , за якою було зареєстровано право власності на спірний житловий будинок, слідує, що [PERSON] (мати позивачки) прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину не отримала. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , не заводилась, водночас [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті Єдвабної, так як був зареєстрований разом з нею. Позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] водночас оформити справо на спадкове майно, не може отримати внаслідок того, що відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на спадкове майно на ім`я спадкодавця, так як останній за життя не оформив це право у встановленому законом порядку. Водночас просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обгрунтування позову, в тому числі, посилається на ст. 392 ЦК України, зі змісту якої слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою. Суд вважає, що дана норма закону не підлягає до застосуванню в данному випадку, оскільки позивачка не є власницею майна. Більш того, спадкодавець вступив у спадкове майно після смерті матері, але не зареєстрував своє право власності на майно. Враховуючи викладене, а також той факт, що спадкодавцю [PERSON] прийняв будинок в порядку спадкування після смерті матері, водночас позивачка відповідно є спадкоємицею за законом, що прийняла спадщину оскільки проживала зі спадкодавцем Крохмальним на час смерті, інших осіб, які заявили про своє право на спадщину немає, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право на спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved