Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

30 листопада 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просив суд стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти як на дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку), до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення віку 23 років. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що він є повнолітнім сином відповідача - [PERSON] . Станом на дату звернення до суду з вказаним позовом, йому виповнилось 19 років, він продовжую навчання на денній формі у Одеському національному медичному університеті, спеціальність "Медицина", курс 2. Передбачуваний термін закінчення навчання 30.06.2030 року, що підтверджується довідкою навчального закладу. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра вказана справа була направлена за підсудністю до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу. Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 27 січня 2026 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 28 січня 2026 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення яке надійшло на адресу суду 09.02.2026 року. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України. 02.03.2026 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в котрій він просить розглядати справу за його відсутності, без подачі відзиву на позовну заяву, та без інших заяв по суті розгляду справи, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно 26 травня 2020 року, [INFO] народився [PERSON] , про що 22 березня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новогродівського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис №28. Батьки: [PERSON] та [PERSON] . Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, відповідно до доводів Позивача, які зазначені в позовній заяві, Відповідач не приймає участі в її утриманні, зважаючи на те, що вонапродовжує навчання та не досягла 23-х річного віку. Згідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. З Довідки №25.00347 від 13.11.2025 року виданої за підписом декана факультету Д.Давидов , [PERSON] є студентом 2 курсу 3 семестру денної форми навчання (бюджетна основа) спеціальність «Медицина» медичного факультету Одеського національного медичного університету IV рівня акредитації. Початок навчання 01 вересня 2024 року. Передбачуваний термін закінчення ОНМедУ 30 червня 2030 року. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 30 листопада 2025 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду . За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалів справи відомостей про неможливість надання відповідачем допомоги на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на його утримання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання але не більше ніж до досягнення 23 років, починаючи з 30 листопада 2025 року. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави. На підставі ст.ст.180, 188, 191, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved