Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося із вказаним позовом до [PERSON] , мотивуючи свій позов тим, що 29.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 8232587, підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на його номер мобільного телефону. Вказує, що 24.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу №24042025, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Зазначає, що відповідно до реєстру боржників від 24.04.2025 року до Договору факторингу №24042025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №8232587 в сумі 28050,00 грн., з яких: 11000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11550,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5500,00 грн. заборгованість за пенею. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.04.2025 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість у загальному розмірі 28050,00 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору. 12.11.2025 року через канцелярію суду відповідач подав відзив, у якому зазначив, що жодних договорів із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» він не укладав, кредитних коштів не отримував, а тому позовні вимоги не визнає. До відзиву надав копію УБД та військового квитка. 25.11.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що доводи відповідача не відповідають обставинам справи, які підтверджуються письмовими доказам, що містяться в матеріалах справи. А тому просив задовольнити позов у повному обсязі. Крім того, до відповіді на відзив додав клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 05.12.2025 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію та документи, які мають істотне значення для розгляду справи та правильного вирішення спору судом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про часткове визнання позову. Крім того, при винесенні рішення просив врахувати той факт, що він є військовослужбовцем та має право користуватися правами, визначеними Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» . Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини в межах наданих письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Свідоцтвом про державну реєстрацію серії А01 №624024 та Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» є юридичною особою та надає фінансові послуги. (а.с. 29-29 зврт.). Окрім того, 23.03.2017 року Національною комісією що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, винесено розпорядження № 691 «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» (а.с.31-31 зврт.). Судом встановлено, що 29.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 8232587, підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на його номер мобільного телефону. Тип кредиту кредит; сума кредиту 11000,00 грн; кредит надано загальним строком на 360 дні; стандартна процентна ставка 1,00% в день або 366,00% річних та застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка 0,95% в день або 347,70% річних; загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом -39600,00 грн; загальні витрати за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 39517,50 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 50600,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 50517,50 грн; реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою 2899,03%; реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою 2835,68%. До Договору додано Графік платежів за договором про споживчий кредит №8232587 від 29.08.2024 року та Паспорт споживчого кредиту. Договір про надання споживчого кредиту та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача підписані електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору «С2118». Паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатору «ЕР4584». (а.с. 06-19). 24.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу №24042025, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.04.2025 року до Договору факторингу №24042025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №8232587 в сумі 28050,00 грн., з яких: 11000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11550,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 5500,00 грн. заборгованість за пенями/штрафами (а.с. 21-25, 97-98). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір №8232587 від 29.08.2024 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак суд погоджується із доводами відповідача стосовно того, що оскільки він є військовослужбовцем, крім того є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи (а.с. 61-64), а тому має гарантоване законом право щодо не нарахування штрафних санкції, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року № 1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час. Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Таким чином, на відповідача [PERSON] поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». З огляду на викладене позов підлягає задоволенню частково, лише у розмірах наданого фінансового кредиту. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial