Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 12.02.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1154-8542, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4400 грн., строк кредитування 300 днів, знижена процентна ставка 2,50% в день, стандартна процентна ставка 3,00% в день. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за Договором не виконує належним чином, у зв`язку з чим, станом на 07.10.2025 утворилася заборгованість у розмірі 40 905,15 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4290 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 36615,15 грн. Разом з тим кредитодавцем застосовано до позичальника Програму лояльності, а саме: часткового списання заборгованості за відсотками у розмірі 20 445,15 грн. за умови погашення заборгованості у розмірі 20 460,00 грн. Тому, позивач просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 4290 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 16 170,00 грн., а також сплачений судовий збір. 1.2 Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористалася. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою суду від 27.11.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. 2.2. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження отримала 04.02.2026, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подала, заяв та клопотань по суті позовних вимог до суду не надходило. 2.3. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1. Судом встановлено, що 12.02.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1154-8542 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 4400 грн. Строк кредитування 300 календарних днів. Стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строку користування складає 44000 грн., та включає в себе суму кредиту та проценти (а.с.11-12). Вказаний Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». У Додатку №1 сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 44000 грн., з яких 4400 грн. - сума кредиту за договором та 39600 грн. - проценти (а.с.15). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.14 зворот - 15). 3.2. [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 4400 грн., що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1154-8542 та електронною квитанцією від 12.02.2023. Видача коштів здійснювалося за допомогою системи LiqPay (а.с.16-17). 3.3. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором від 12.02.2023 своєчасно не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 07.10.2025 становить 40 905,15 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4290 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 36 615,15 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] на виконання умов договору, здійснила часткову оплату за Договором №1154-8542 на суму 1540 грн. Вказана сума відображена у розрахунку заборгованості. (а.с.18-20). 3.4. Також судом встановлено, що кредитодавцем застосовано до позичальника Програму лояльності, яка передбачена Правилами відкриття кредитної лінії, які є невід`ємною частиною Договору, а саме часткового списання заборгованості за відсотками у розмірі 20 445,15грн. за умови погашення заборгованості у розмірі 20 460,00 грн. IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно зі ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. Суд робить висновок, що 12.02.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору про відкриття кредитної лінії. [PERSON] , будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту, у ньому відображена фактична сума кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, позивач просить стягнути не всю суму нарахованої заборгованості, застосовуючи програму лояльності, яка передбачена Правилами відкриття кредитної лінії, які є невід`ємною частиною Договору. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. 5.2. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку товариству не повернуті, тож позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому суд задовольняє позов. 5.3. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved