Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання у розмірі частини від заробітну (доходу) [PERSON] , [INFO] , щомісячно, до припинення навчання [PERSON] , [INFO] , ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є рідною донькою відповідача, [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження. Шлюб між батьками було розірвано 17 грудня 2020 року та з відповідача було стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1159,00 грн. щомісяця, починаючи з 29.09.2020 року та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону, що підтверджується Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.11.2020 року по справі за №953/15773/20. Після розірвання шлюбу вона проживає разом із матір`ю, [PERSON] , та перебуває на її повному її утриманні. На теперішній час вона є студентом 2-му курсу, денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр», факультету іноземної філології Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди. Термін навчання з 02.09.2024 по 30.06.2028 р., що підтверджується довідкою №337/25 від 23.12.2025 року. У зв`язку із навчанням вона потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібно купувати одяг, харчування, підручники тощо. Крім цього, у зв`язку з тим, що вона навчається на денній формі, позбавлена можливості працевлаштуватись. На даний час, її утриманням займається лише мати, відповідач матеріальної допомоги не надає. На цей час їй достовірно відомо, що відповідач, [PERSON] , [INFO] є солдатом та перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] Міністерства оборони України, що підтверджується Довідкою-Форма 5 від 01.12.2025 року. Згідно сповіщення сім`ї №5, солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 07.11.2025 року в ході виконання бойового завдання в районі населеного пункту Яблукове, Пологівського району, Запорізької області. Однак, хоча [PERSON] , [INFO] є безвісти зниклим, однак такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема не позбавляє його обов`язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 22.12.2025 провадження у справі відкрито, справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, у поданій до суду заяві просила справу розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату та місце проведення судового засідання повідомлялися судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, зі згоди позивача, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом достовірно встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Харкова від 23 листопада 2020 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24 грудня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харків, актовий запис № 1435 від 24.12.2005. Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « [PERSON] ». Стягнуто з [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1159,00 грн., щомісяця, починаючи з 29.09.2020 та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с.10-16). У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до довідки №337/25 від 23.12.2025 [PERSON] , дійсно є студентом Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди факультету іноземної філології 2 курсу денної форми навчання, совітній ступінь бакалавр/магістр. Відвідування занять онлайн. Термін навчання 02.09.2024 30.06.2028. Форма навчання державне замовлення (а.с.18). [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] (а.с.22). Відповідно до сповіщення сім`ї № 5 від 10.11.2025 за підписами т.в.о. начальника [INFO] підполковника [PERSON] та т.в.о. начальника відділення цивільно-військового співробітництва [INFO] капітана [PERSON] , [PERSON] 10.11.2025 повідомлено про те, що її батько, солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 07.11.2025 в ході виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Яблукове, Пологівського району, Запорізької області (а.с.19). Згідно з витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20251205-1164 від 05.12.2025, [PERSON] , [INFO] , відомості про кримінальне провадження №12025221130001676 від 11.11.2025 Харківське районне управління поліції №1 (Київський) ГУНП в Харківській області, зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій)(а.с.20). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.1 ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ст.199 СК України). Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц, касаційним судом роз`яснено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до правових висновків, Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 466/532/16-ц, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З аналізу вказаних вище положень закону та усталеної практики Верховного суду передбачено обов`язок батьків утримувати свою дитину та наявність права у [PERSON] на звернення до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання до продовження навчання. Як зазначено вище, [PERSON] зник безвісти 07.11.2025 року в ході виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Яблукове, Пологівського району, Запорізької області (а.с.19). Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» покликаний визначити правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Відповідно дост.8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. Цивільна правоздатність особи - це здатність мати цивільні права та обов`язки, яку мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ст.25 ЦК України). Отже, набуття відповідачем статусу особи, яка зникла безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, зокрема, не позбавляє його обов`язку, передбаченого ст.180 СК України, утримувати повнолітню дочку [PERSON] до продовження нею навчання. Згідно з ч.6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. В даному випадку виплати грошового забезпечення регулюються Порядком про виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 (далі по тексту - Порядок). Згідно з п.3 вказаного Порядку за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Пунктом 4 Порядку встановлено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Отже, за відповідачем за місцем військової служби Військова частина [NUMBER] зберігаються основні та додаткові виплати видів грошового забезпечення, які є доходом відповідача, та з яких можуть відраховуватись аліменти. Позивачка є донькою відповідача та навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим є необхідність у придбанні підручників, канцелярського приладдя, витрат на харчування та проживання. Враховуючи те, що відповідачу, як військовослужбовцю, який рахується зниклим безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення, а також враховуючи те, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 січня 2026 року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. На переконання суду такий розмір аліментів є обґрунтованими та буде достатнім для належного утримання повнолітньої дочки [PERSON] [PERSON] , яка продовжує навчання. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved