Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

01 жовтня 2025 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 23 688,53 грн, посилаючись на невиконання обов`язку по сплаті за надані послуги. Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До судового засідання представник позивача подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідачка повторно не прибула, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, поважних причин неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідачки до суду не надходило. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що МКП «Миколаївводоканал» надає послуги в водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , споживачем яких є [PERSON] . Згідно з ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Отже обов`язок сплатити вартість спожитих послуг випливає з самого факту користування послугою. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі матеріалів справи встановлено, що відповідачкою оплата послуг не здійснювалась, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.09.2013 до 25.06.2025 у сумі 23 688,53 грн, яка складається з: послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у сумі 22 165,33 грн та абонентської плати у сумі 1523,20 грн. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved