Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

позов зареєстрований судом 25.09.2025 року і мотивований тим, що 11.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] згідно ЗУ «Про електронну комерцію» був укладений кредитний договір № 4847930 про надання безготівково 3 100 грн. (п.1.2) на умовах повернення, сплати відсотків за користування кредитом 9,3 грн., що нараховуються за ставкою 0, 01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2). Згідно п.1.6 договору стандартна базова ставка за користування кредитом становить 5, 0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач отримав та використав кредитні кошти, однак, умови кредитного договору не виконав, кредит не повернув. 29.11.2021 року укладено договір № 29-11-101, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 4847930. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого позивачу було відступлено права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 4847930. Після відступлення права вимоги відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив. Станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості за договором № 4847930 становить 25 894,30 грн. Дана сума складається з: заборгованості за кредитом (тілом) 3 100 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22 794, 30 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором № 4847930 від 11.08.2021 року в загальному розмірі 25 894,30 грн., а також судові витрати: 2 422, 40 грн. судового збору та 13 000 грн. витрат на правничу допомогу. Представник позивача директор ТОВ «Коллект Центр» М. Ткаченко в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.08.2021 року [PERSON] був ідентифікований ТОВ «Мілоан» (одноразовим ідентифікатором L84618 на номер тел 063 103 67 08). 11.08.2021 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Мілоан» із анкетою-заявою на кредит № 4847930, на підставі якої йому було погоджено умови кредитування : 3100 грн. на 30 днів, сплата комісії не передбачена, відсоткова ставка - 0,01 % - за кожен день користування. 11.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] згідно ЗУ «Про електронну комерцію» був укладений кредитний договір № 4847930, про надання безготівково 3 100 грн. (п.1.2) на умовах повернення, сплати відсотків за користування кредитом 9, 3 грн., що нараховуються за ставкою 0, 01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2). Згідно п.1.6 договору стандартна базова ставка за користування кредитом становить 5, 0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Сторонами погоджено графік платежів, згідно якого 10.09.2021 року [PERSON] мав повернути борг та сплатити відсотки, загалом 3 109, 30 грн. Отримання [PERSON] 11.08.2021 року кредитних коштів 3 100 грн. від ТОВ «Мілоан» на картку [NUMBER] на підставі укладеного договору № 4847930 підтверджено квитанцією від 11.08.2021 року. Відповідач отримав та використав кредитні кошти, однак, умови кредитного договору не виконав, кредит не повернув. 29.11.2021 року укладено договір № 29-11-101, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 4847930. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого позивачу було відступлено права вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором № 4847930. Після відступлення права вимоги відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір укладений в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт пропозиції) та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 11.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] кредитного договору № 4847930, отримання позичальником безготівково кредитних коштів в сумі 3 100 грн. та відступлення права вимоги за вказаним договором до позивача. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, станом на день звернення до суду з позовом загальний розмір заборгованості за договором № 4847930 становить 25 894, 30 грн. Вказана сума складається з: заборгованості за кредитом (тілом) 3 100 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22 794, 30 грн. Заборгованість за кредитним договором від 11.08.2021 року № 4847930 відповідачем не погашена, тому сума боргу в загальному розмірі 25 894, 30 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн., сплачений згідно платіжної інструкції від 19.09.2025 року. Крім того, позивач заявив про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 13 000 грн., надавши в підтвердження договір про надання правничої допомоги, укладений 01.07.2024 року із АО «ЛігалАссістанс», заявку про надання юридичної допомоги № 1478 від 01.08.2025 року, витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року, згідно з яким усна консультація з вивченням документів - 2 години, загальною вартістю 4 000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 год., вартістю 9 000 грн. Загалом 13 000 грн. Враховуючи вимоги ст.ст. 137, 141 ЦПК України, складність справи та виконану адвокатом роботу, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову і особливості розгляду конкретної справи в спрощеному провадженні, а також те, що позивач не надав до матеріалів справи квитанцію про сплату витрат на правничу допомогу на вказану суму, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

Outcome: approved