Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] , через свого представника- адвоката Сорочан Є.В., звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 29 серпня 1997 року зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося, сім`я фактично розпалася. Спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, однією сім`єю не проживають. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені. Представник позивача Сорочан Є.В. просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують /вх.№1121/26-вх.від 06.02.2026 р/. Відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову, справу просила розглядати без її участі /вх.№1636/26-вх від 24.02.2026/. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 29 серпня 1997 року Краснознам`янською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №5); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 29 серпня 1997 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " /а.с.4/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2024 року, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач вимоги позову визнає, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси сторін, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн, інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved