Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

25.11.2025 до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 23.09.1995 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1323, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їх родина розпалась у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин з січня 2023 року та різними поглядами на шлюб та сім`ю. Зазначає, що збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. 25.11.2025 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зубу Г.А. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2025 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити за своєї відсутності, та позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та за наявними в справі доказами. Сторони уклали шлюб 23.09.1995, який був зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1323. (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 13.02.2018, повторно). Від шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей не має. Сторони на примирення не згодні. Причинами розпаду сім`ї стали: фактичне припинення шлюбних відносин та різні погляди на шлюб та сім`ю. Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В силу ч. 1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК). Частинами 3 та 4статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 111, ч. 1 ст. 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, та те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, а значить збереження сім`ї на підставі наведених вище норм права є неможливим, а строк на примирення сторони не просять. З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення сторін проти збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved