Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

02 січня 2026 року ТОВ «ФК «Сіті Колект», в підсистемі «Електронний суд», через свого представника - Варшавського К.А., звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 березня 2023 року № 3556052 в сумі 14640 грн. Крім цього, представник просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн, а також судові витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику, у розмірі 291,74 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача послався на те, що 26 березня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3556052, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М110», що був надісланий на його особистий номер телефону. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту - 3000 грн, строк кредиту - 360 днів, стандартна процентна ставка - 2 % в день. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останньому кредит в сумі 3000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення», однак, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення позики та нарахованих процентів не виконав. 26 жовтня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Профіт» уклали договір факторингу № 26102023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Профіт» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 26 березня 2023 року № 3556052. В подальшому, 09 вересня 2025 року ТОВ «ФК «Профіт» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» уклали договір факторингу № ДО-20250909/001, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 26 березня 2023 року № 3556052. Так, внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів у встановлений строк за ним утворилась заборгованість в розмірі 14640 грн, з яких: 3000 грн - тіло кредиту та 11640 грн - нараховані відсотки. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору, витрати на професійну правничу допомогу та судові витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник ТОВ «ФК «Сіті Колект» в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви, а також окремим клопотанням, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання ( [ADDRESS] ) повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із зворотньою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відзиву відповідач до суду не подала та про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 березня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3556052, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М110», 26 березня 2023 року, який був надісланий на його особистий номер телефону. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту - 3000 грн, строк кредиту - 360 днів, стандартна процентна ставка - 2 % в день. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останньому кредит в сумі 3000 грн шляхом зарахування 26 березня 2023 року о 11:39:08 кредитних коштів за допомогою платіжного провайдера на його платіжну картку - маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - 7d52220e-9555-42ae-9dd5-95c3047dfeb5, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» від 28 лютого 2024 року Вих. № 20240228-3964. 26 жовтня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Профіт» уклали договір факторингу № 26102023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Профіт» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 26 березня 2023 року № 3556052. В подальшому, 09 вересня 2025 року ТОВ «ФК «Профіт» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» уклали договір факторингу № ДО-20250909/001, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 26 березня 2023 року № 3556052. Однак, внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів у встановлений строк за ним станом на день складання позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 14640 грн, з яких: 3000 грн - тіло кредиту та 11640 грн - нараховані відсотки. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд вважає, що кредитний договір від 26 березня 2023 року № 3556052, підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеним, товариство виконало умови договору та надало позичальниці кредит в узгодженому сторонами розмірі, що підтверджується сукупністю досліджених судом доказів. За таких обставин з відповідача на користь позивача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26 березня 2023 року № 3556052 підлягає стягненню заборгованість в розмірі 14640 грн, з яких: 3000 грн - тіло кредиту та 11640 грн - нараховані відсотки. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги, покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено з ціною 14640 грн, а задоволено на суму 14640 грн, тобто на 100 %. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн сплаченого судового збору сплата яких належним чином підтверджується платіжною інструкцією від 30 грудня 2025 року № 1389 та судові витрати, пов`язані з підготовкою та направленням документів боржнику, у розмірі 291,74 грн. Також, в силу положень ст. 137 ЦПК України та за відсутності заяви відповідача про зменшення судових витрат, з останнього на користь позивача підлягають стягненню заявлені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 9000 грн, що підтверджуються письмовими доказами, а саме: договором про надання правової допомоги від 17 жовтня 2025 року № 25, укладеного з адвокатом Бацюк О.М., свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю від 15 лютого 2012 року № 691, додатком № 1 (прайс-листом) до договору про надання правової допомоги від 17 жовтня 2025 року № 25, заявкою про надання правової допомоги від 23 грудня 2025 року № 1288, витягом з акту про надання правової допомоги від 24 грудня 2025 року № 1288, платіжною інструкцією від 01 грудня 2025 року № 711 оплату правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 17 жовтня 2025 року № 25.

Outcome: approved