Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

07 січня 2026 року до Вараського міського суду Рівненської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача на його утримання в період його навчання аліментів в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення останнім навчання, але не пізніше ніж до досягнення 23-річного віку, починаючи з дати звернення з даною позовною заявою. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач є йому батьком. [INFO] позивачу виповнилося 18 років, тобто він досяг повноліття. Позивач з 01.09.2025 року вступив до університету імені Конштантіна Філософа в м.Нітра країна Словакія, факультету філософії та є студентом І курсу освітньої програми «Естетика» денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти з нормативним терміном навчання 3 роки. Адміністративний рік триває з 01 вересня 2025 року по 31 серпня 2026 року. Термін закінчення навчального закладу 31 серпня 2028 року. Навчання здійснюється на безкоштовній основі. Позивач, хоч і навчається на безоплатній формі навчання, власних доходів немає. У зв`язку з навчанням та проживанням в іншій країні, потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідач не надає матеріального утримання на позивача, як на свого сина якиц продовжує навчатися і потребує матеріальної допомоги та додаткових витрат. На скільки позивачу відомо, його батько [PERSON] працює на ВП «Рівненська АЕС», цех ЦТАВ на посаді начальника зміни Блок 4 і отримує стабільний заробіток в середньому 70-80 тис. грн. щомісячно, тобто має можливість допомагати позивачу матеріально. Позивач навчається за межами свого місця проживання і потребує коштів для забезпечення повноцінного життєвого рівня, так як позивач оплачує тимчасове проживання в гуртожитку в м.Нітра Словакія, харчування, придбання підручників та інших необхідних для навчання матеріалів, відвідує гуртки та спортивні секції. Тільки для того, щоб розпочати повноцінне проживання, навчання, харчування, позивач витратив за період 01.10.2025 по 05.01.2026 кошти у розмірі 81 345,21 грн. Окрім, вищенаведеного кошти необхідні для придбання засобів гігієни, одягу та взуття, лікування, тощо. Витрати зазначені вище оплачують мама позивача [PERSON] та сестра [PERSON] , а тато [PERSON] жодним чином не допоміг матеріально, хоча і має таку можливість. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він позов визнав частково, а саме в частині наявності у позивача потреби в матеріальному утриманні батьками на період його навчання. Разом з тим, відповідач не погоджується з розміром заявлених до нього вимог та просив стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і не досягнув двадцяти трьох років в розмірі 1/17 частки від його заробітку (доходу) щомісячно на період до 31 серпня 2026 року посилаючись на наступне. Проаналізувавши зміст позовних вимог сина та обґрунтування відповідач вважає, що заявлений розмір аліментів є недоведеним реальними потребами позивача, до позовної заяви не долучено належні, допустимі і достатні докази, які в сукупності можуть свідчити про обґрунтованість позовних вимог в частині заявленого розміру аліментів. Відповідач окремо наголошує на тому, що твердження щодо його небажання добровільно брати участь у фінансовому забезпеченні позивача не відповідає дійсності. Причиною неучасті відповідача у житті позивача є штучно створена атмосфера інформаційного вакууму щодо фінансового та життєвого стану його сина. Зокрема, мати позивача, сестра та позивач не повідомляли його щодо місця навчання та фінансового положення позивача, не верталися по допомогу, не надавали реквізитів до оплати. Сам позивач не йде на будь-які контакти із відповідачем, а намагання відповідача встановити контакт та допомоги ігнорує. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Русін Т.С. в судове засідання не з`явилися, проте від них до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Волощук П.С. будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, проте від представника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, з приводу заявлених позовних вимог просив врахувати вказані у відзиві заперечення на позовну заяву. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Підставами для такого висновку суду є наступне. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 08 жовтня 2007 року підтверджується, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] . Згідно із статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із копії довідки про відвідування закладу освіти від 11 вересня 2025 року вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] є студентом 1 курсу освітньої програми «Естетика» денної форми навчання, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти з нормативним терміном навчання 3 роки. Академічний рік триває з 1 вересня 2025 року по 31 серпня 2026 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] працює начальником зміни цеху атомної електростанції на ВП «Рівненська АЕС» та має стабільну заробітну плату. Будь-яких доказів про те, що відповідач є непрацездатним до суду не подано. На підставі викладеного суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] має можливість утримувати свого повнолітнього сина у період його навчання. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальне становище обох сторін, стан їх здоров`я, сімейний стан відповідача, визнання позову відповідачем частково, суд приходить до висновку, що [PERSON] може утримувати сина на період його навчання і вважає за можливе стягнути аліменти в розмірі 1/10 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання. Таким чином, такий розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача буде достатнім і необхідним для утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання.

Outcome: partial