Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

19.12.2025 року [PERSON] , через свого представника адвоката Гнатюка Дмитра Володимировича звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заявник обґрунтував заяву тим, що [PERSON] (у дівоцтві Розмисловська) є рідною донькою [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла у віці 83 років. Після смерті [PERSON] , матері [PERSON] , було відкрито спадкову справу №69261628. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Мкртичян Заріни Арамівни. Наслідком цього звернення була винесена нотаріусом постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину в документах, що підтверджують право власності на майно, а саме в державному акті на право приватної власності на землю, площею 0,120 га., серії ОД 22-956, зазначено що державний акт видано громадянину України « [PERSON] », у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено померла « [PERSON] ». Як зазначив заявник, в державному акті серії ОД 22-956 на право приватної власності на землю, площею 0,120 га., розташованої на території Єгорівської сільської ради СТ «Масив «Об`єднаний»» № діл. 1/3 714,702,703 дійсно помилково зазначено « [PERSON] »; замість правильного « [PERSON] ». Заявник вказує, що доказом того, що помилка була допущена саме при складанні державного акту на право приватної власності на землю серії ОД 22-956 є зазначення правильного прізвища у: - паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, від 26 грудня 2005 року (« [PERSON] »); - посвідченні ветерана праці серії [NUMBER] (« [PERSON] »); - свідоцтві про смерть серії ?- [NUMBER] (« [PERSON] »); - паспорті СССР серії [NUMBER] (російською « [PERSON] »); - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 29.05.1978 (російською « [PERSON] »). Отже, як стверджує заявник, помилка була допущена саме при складані державного акту серії ОД 22-956 на право приватної власності на землю, площею 0,120 га., розташованої на території Єгорівської сільської ради СТ «Масив «Об`єднаний»» № діл. 1/3 714,702,703. У зв`язку з набранням чинності з 01.01.2013 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613 та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012, посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів, Державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельні ділянки, втратили свою чинність відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та на підставі наказу Міністерства аграрної політики продовольства України № 404 від 03.07.2013 наказу №43 від 04.05.1999 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, тому виправити описку у позасудовому порядку неможливо. Виправлення таких орфографічних помилок до 2013 року було пов`язане з видачею нових державних актів взамін тих, що містять помилки. З 2013 року державні акти не видаються, а, отже, отримати новий правовстановлюючий документ Державний акт, взамін того, в якому міститься помилка, неможливо. Отже, встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу (державного акту серії ОД 22-956 на право приватної власності на землю, площею 0,120 га., розташованої на території Єгорівської сільської ради СТ «Масив «Об`єднаний»» № діл. 1/3 714,702,703) [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), що померла [INFO] , має для заявника, [PERSON] , важливе юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати права спадкоємця. Крім того, представником заявника, разом із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, було подано клопотання у якому він просить витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мкртичян Заріни Арамівни спадкову справу №69261628. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 14.01.2026 року було прийнято заяву [PERSON] , заінтересовані особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мкртичян Заріна Арамівна, Дачненська сільська рада Одеського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Клопотання представника заявника - адвоката Гнатюка Дмитра Володимировича про витребування доказів було задоволено.Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мкртичян Заріни Арамівни належним чином засвідчену копію спадкової справи №69261628, яка була заведена після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду заінтересованою особою було подано копії матеріалів спадкової справи № 69261628. У судове засідання 23.02.2026 року заявник не з`явилася, однак її представник надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити. Заінтересована особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мкртичян Заріна Арамівна, представник Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області, в судове засідання 23.02.2026 року не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки не відомі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] (у дівоцтві Розмисловська), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] виданим 22.03.1985 року є рідною донькою [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 29.05.1978. [INFO] [PERSON] померла у віці 83 років, про що 21.11.2021 року було складено відповідний актовий запис №16227 та видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , матері [PERSON] , було відкрито спадкову справу №69261628, про що свідчить виданий 03.05.2022 року витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68878374. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Мкртичян Заріни Арамівни. Наслідком цього звернення була винесена нотаріусом постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину в документах, що підтверджують право власності на майно, а саме в державному акті на право приватної власності на землю, площею 0,120 га., серії ОД 22-956, зазначено що державний акт видано громадянину України « [PERSON] », у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено померла « [PERSON] ». В державному акті серії ОД 22-956 на право приватної власності на землю, площею 0,120 га., розташованої на території Єгорівської сільської ради СТ «Масив «Об`єднаний»» № діл. 1/3 714,702,703 дійсно помилково зазначено « [PERSON] »; замість правильного « [PERSON] ». Доказами того, що помилка була допущена саме при складанні державного акту на право приватної власності на землю серії ОД 22-956 є зазначення правильного прізвища у: - паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, від 26 грудня 2005 року (« [PERSON] »); - посвідченні ветерана праці серії [NUMBER] (« [PERSON] »); - свідоцтві про смерть серії ?- [NUMBER] (« [PERSON] »); - паспорті СССР серії [NUMBER] (російською « [PERSON] »); - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 29.05.1978 (російською « [PERSON] »). Отже, помилка була допущена саме при складані державного акту серії ОД 22-956 на право приватної власності на землю, площею 0,120 га., розташованої на території Єгорівської сільської ради СТ «Масив «Об`єднаний»» № діл. 1/3 714,702,703. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частинами 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Частиною першою та частиною п`ятою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Наявними в матеріалах справи письмовими доказами повністю підтверджується факт належності матері заявника [PERSON] державного акту серії ОД 22-956 на право приватної власності на землю, площею 0,120 га., розташованої на території Єгорівської сільської ради СТ «Масив «Об`єднаний»» № діл. 1/3 714,702,703. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.16ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, практики Європейського суду з прав людини та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), що померла [INFO] державного акту серії ОД 22-956 на право приватної власності на землю, площею 0,120 га., розташованої на території Єгорівської сільської ради СТ «Масив «Об`єднаний»» № діл. 1/3 714,702,703. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявнику [PERSON] для оформлення спадкових прав після смерті її матері [PERSON] .

Outcome: approved