Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

До Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом про відшкодування шкоди в інтересах [PERSON] звернувся адвокат Савін А.О. У позові зазначає, що 28 грудня 2017 року [PERSON] старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУ НП в Черкаській області капітаном поліції Улановим М.Д. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України по кримінальному провадженню № 42017251010000197, яке затверджено заступником начальника відділу управління прокуратури Черкаської області Рейдайло Ю.Д. 28.12.2017 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відмовлено прокурору у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу відносно [PERSON] у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Постановою начальника відділу прокуратури Черкаської області Рейдало Ю.Д. від 12.04.2018 року із кримінального провадження № 42017251010000197 були виділені матеріали щодо [PERSON] та [PERSON] в окреме провадження, якому присвоєно номер 12018250000000075. 24.04.2018 року [PERSON] старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУ НП в Черкаській області капітаном поліції Улановим М.Д. було вручено обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України по кримінальному провадженню № 12018250000000075. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2020 року (справа №712/4765/19) [PERSON] визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. 10 вересня 2020 року Кропивницький апеляційний суд залишив апеляційну скаргу прокурора у даному кримінальному провадженні без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2020 року щодо [PERSON] без змін. В касаційному порядку рішення судів першої та апеляційної інстанції не оскаржувалися. У справі, яка є предметом розгляду, [PERSON] перебував під слідством та судом з 28.12.2017 року (дата повідомлення про підозру) по 10.09.2020 р. (дата набрання вироком суду законної сили), тобто 32 повних місяців і 12 днів. Внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності позивачу безперечно заподіяно моральну шкоду, право на відшкодування якої він набув на підставі виправдувального вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2020 року в справі №712 /4765/19 (провадження № 1-кп/712/127/20), який набув законної сили на підставі ували від 10.09.2020 року Кропивницького апеляційного суду. [PERSON] 32 місяці 12 днів піддавався незаконному кримінальному переслідуванню, яке полягало у незаконному повідомленні йому про підозру у вчиненні тяжкого злочину та обранні запобіжного заходу. Внаслідок вище викладеного позивач зазнав тяжких вимушених змін у своєму житті, в родині, на роботі, в суспільних стосунках, зниження свого престижу та репутації перед сусідами, знайомими, підлеглими на роботі, адже він є керівником департаменту Черкаської міської ради. Незаконне кримінальне переслідування спричинило позивачу значних моральних та фізичних страждань, що мало вплив на загальний стан здоров`я, призвело до порушення уставленого способу життя, необхідності вжиття додаткових заходів для підтримання нормального способу життя для себе та родини, оплати значних витрат на правову допомогу Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 8000 гривень. Виходячи з часу, протягом якого позивач перебував під слідством та судом - 32 повних місяців і 12 днів, гарантований законодавством України мінімальний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню, становить 259.200,00 грн. з розрахунку розміру мінімальної заробітної плати станом на момент подачі позову в розмірі 8000 грн. (32*8000 + 8000/30*12 днів). Щодо сум, сплачених позивачем у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги у кримінальному провадженні №42017251010000197 від 23.08.2017 р. під час перебування позивача під слідством та судом, указується, що 27.12.2017 року позивач уклав договір із адвокатом Плаз О.М. про надання правової допомоги у кримінальному проваджені №42017251010000197 від 23.08.2017 р. З моменту укладення договору з адвокатом під час досудового слідства надавались усні консультації клієнту, адвокат приймав участь під час оголошення позивачу підозри та його допиту, при обранні відносно нього запобіжного заходу та під час оскарження обраного заходу прокурором в суді апеляційної інстанції, під час зміни підозри, при ознайомленні із відкритими матеріалами кримінального провадження. При виконанні слідчим і прокурором вимог ст. 290 КПК України адвокат ознайомлювався із матеріалами справи, після чого робився їх ретельний аналіз. Відповідно до додаткової угоди №1 від 29.12.2017 року до договору про надання правової допомоги від 27.12.2017 року розрахунок витрат проводився від вартості послуг адвоката на стадії досудового розслідування, який складав 20.000,00 грн. у фіксованій сумі. Згідно квитанції про отримання оплати №29-12/17 від 29.12.2017 року позивачем сплачено адвокату 20.000,00 грн. Виконання робіт підтверджено відповідним актом виконаних робіт від 25.04.2018 року. Відповідно до додаткової угоди №2 від 27.04.2018 року до договору про надання правової допомоги від 27.12.2017 року розрахунок витрат проводився від вартості послуг адвоката за його участь в судових засіданнях на стадіях судового провадження в судах першої та апеляційної інстанцій в фіксованому розмірі 30000,00 грн. Згідно акту виконаних робіт від 11.09.2020 року вартість наданих клієнту правових послуг на стадії судового провадження в суді 1-ої інстанції та на стадії судового провадження в суді апеляційної інстанції (м. Кропивницький) становила 30.000,00 грн. та згідно квитанції про отримання оплати від 11.09.2020 року [PERSON] сплачено адвокату 30.000,00 грн. за надані послуги. Загальна вартість робіт адвоката, які сплачені позивачем у зв`язку з наданням йому професійної правничої допомоги у кримінальному провадженні під час перебування позивача під слідством та судом складає 50.000,00 грн., які підлягають відшкодуванню як суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги згідно ст. 3 Закону України №266/94-ВР. Просить стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН № [NUMBER] , грошові кошти в розмірі 259.200,00 грн. (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч двісті) грн. на відшкодування моральної шкоди. 2. Стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН № [NUMBER] , понесені позивачем у зв`язку з перебуванням під слідством та судом витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50.000,00 (п`ятдесят тисяч) грн. Ухвалою суду від 23.09.2025 прийнято позовну заяву до свого провадження, відкрито його та ухвалено проводити розгляд справи за правила загального позовного провадження. У заяві від 08.10.2025 представником Державної казначейської служби надіслано заяву про застосування позовної давності. На адресу суду 08.10.2025 представником Державної казначейської служби надіслано відзив, у якому зазначається, що незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду не обов`язково мають завдати особі моральну шкоду. Згадана шкода не презюмується і має бути доведена відповідно до вимог чинного законодавства. Казначейство вважає за необхідне зауважити, що Позивачем не надано жодних доказів наявності завдання йому моральної шкоди, не надано доказів та підтверджень наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням відповідачів. Факт постановлення виправдувального вироку суду стосовно Позивача не може вважатися безумовним доказом заподіяння моральної шкоди, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК під час прийняття рішення суд, зокрема, вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Звертають увагу суду, що позивачем розмір морального відшкодування необґрунтовано завищено, оскільки за приписами ч. 3 ст. 13 Закону № 266/94-ВР, відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач перебував під слідством та судом з 28.12.2017 (дати повідомлення Позивачу про підозру) по 10.09.2020 (дати постановлення ухвали Кропивницького апеляційного суду від залишення без змін виправдувального вироку суду першої інстанції), або 2 роки 8 місяців та 12 днів, загалом 32 місяці та 12 днів. Виправдувальний вирок суду першої інстанції від 17.03.2020 набув законної сили 10.09.2020. За приписами п. 8 ч. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу України Законом про Державний бюджет України визначаються розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період. Відповідно до ст. 8 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» мінімальний розмір заробітної плати з 01.04.2024 складає 8 000,00 грн. Проте, абз. 4 ст. 8 Закону № 4059-IX визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму, зазначеного в абз. 9 ст. 7 Закону № 4059-IX. Відповідно до абз. 9 ст. 7 Закону № 4059-IX установити з 01.01.2025 прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який застосовується для визначення розміру доплати за проживання на територіях радіоактивного забруднення, в тому числі за рішеннями суду, - 1 600 гривень. Казначейство вважає, що при визначенні мінімального розміру моральної шкоди необхідно застосовувати величину мінімальної заробітної плати в розмірі 1 600,00 грн., оскільки, за приписами ст. 13 Закону № 266/94-ВР питання про відшкодування моральної шкоди вирішується виключно судом, відповідно до чинного законодавства за наявності заяви громадянина. Отже, мінімальний розмір моральної шкоди становить 51 840 грн. (51 200,00=1 600,00*32) + (640,00=1 600,00/30*12. Щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення на користь Позивача матеріальної шкоди у вигляді витрат на правничу допомогу, що понесені в кримінальному провадженні у сумі 50 000,00 грн. зазначає, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Казначейство вважає, що відсутні підстави для відшкодування Позивачу матеріальної шкоди у вигляді понесених витрат на професійну правничу допомогу у кримінальному провадженні. Відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Адвокатом Плах О.М. 09.10.2025 до суду направлена заперечення щодо заяви про застосування позовної давності, у якій зазначається, що у справі, яка є предметом розгляду, [PERSON] перебував під слідством та судом з 28.12.2017 року (дата повідомлення про підозру) по 10.09.2020 р. (дата набрання вироком суду законної сили). Строки позовної давності було зупинено в зв`язку з воєнним станом із 17 березня 2022 року на період воєнного стану на підставі пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, а до його введення у зв`язку з COVID-19 із 02 квітня 2020 року на час дії карантину на підставі пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Поновлення перебігу позовної давності означає, що позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) почне продовжувати застосовуватися з 04 вересня 2025 року з урахуванням часу, що минув до зупинення її перебігу. Отже фактично з 10.09.2020 року строки давності були зупинені і не поновлювалися до 04.09.2025 року. Навіть, якщо розрахувати початок перебігу строків давності з 11.09.2020 року до 17.03.2022 року, то з цей строк становить 2 роки і 5 місяців і він був зупинений до 03.09.2025 року включно. Отже для звернення до суду для захисту свого цивільного права або інтересу в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50000,00 грн. як витрати на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем у зв`язку з перебуванням під слідством та судом, у позивача все одно залишилося 7 місяців. Позовна заява подана в межах строків позовної давності відповідно до закону і потреби в поновленні строку позовної заяви не має. Окрім того, вказана вище вимога заявлена у відповідності до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а тому на неї не поширюється вимога щодо перебігу строку давності відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦКУ. Також 09.10.2025 до суду адвокатом Плаз О.М. направлена відповідь на відзив Державної казначейської служби України у якій він наполягає на вірність розрахунків та застосованих норм закону. Представником Черкаської обласної прокуратури надіслано 13.1.2025 відзив на позовну заяву. При невизнанні позову зазначають, що про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, [PERSON] та [PERSON] повідомлено 28.12.2017 у межах кримінального провадження № 42017251010000197. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо [PERSON] та [PERSON] за ч. 2 ст. 364 КК України затверджено та 24.04.2018 направлено до Соснівського районного суду м. Черкаси для розгляду. За результатами судового розгляду вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03.2020 [PERSON] та [PERSON] виправдано за ч. 2 ст. 364 КК України за відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10.09.2020 апеляційну скаргу прокурора у провадженні залишено без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03.2020 - без змін. Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03.2020 та ухвала Кропивницького апеляційного суду від 10.09.2020 у касаційному порядку не оскаржувалися. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір мінімальної заробітної плати становить 8000 грн. Разом з тим, установлено, що [PERSON] перебував під слідством та судом 32 місяці 14 днів. Виходячи з вимог ст. 13 Закону України № 266/94-ВР, щодо розрахунку розміру відшкодування моральної шкоди, який провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, вважаю що мінімальний розмір моральної шкоди [PERSON] може становити 259 733,33 грн ((8000 грн х 32 міс)+(8000/30х14)), що відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості. У даній справі на підтвердження позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні стороною позивача надано: 1. Договір про надання правничої допомоги від 27.12.2017 б/н, укладеного між адвокатом Плазом О.М. та [PERSON] (далі Клієнт); 2. Додаткову угоду № 1 від 29.12.2017 до договору про надання правничої допомоги від 27.12.2017 б/н, згідно якої адвокат за договором про надання правничої допомоги від 27.12.2017 б/н здійснює захист Клієнта у кримінальному провадженні № 42017251010000197, яке внесено до ЄРДР 23.08.2017 за ч. 2 ст. 364 КК України, яке знаходиться в провадженні ГУ НП в Черкаській області. Вартість послуг адвоката на стадії досудового розслідування у твердій грошовій сумі 20000, 00 грн; 3. Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 25.04.2018, згідно якого адвокат надав Клієнту послуги (виконав роботу) з правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 27.12.2017 (з додатковою угодою): - усні консультації 8 год., - участь адвоката під час вручення підозри та допиту Клієнта 2 год., - участь адвоката під час обрання клієнту міри запобіжного заходу в суді 2 год., - участь адвоката в апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги прокурора та підготовка письмових заперечень на апеляційну скаргу 3 год., - участь адвоката під час зміни підозри та допиту клієнта 1 год., - участь адвоката під час виконання слідчим вимог ст. 290 КПК України, фотографування матеріалів справи 4 год., - вивчення та аналіз відкритих в порядку ст. 290 КПК України матеріалів кримінального провадження 30 год. Всього 50 годин. Вартість вищезазначених послуг становить 20000 грн. Претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг Клієнта до Адвоката не має. 4. Квитанцію № 29-12/17 від 29.12.2017 про оплату [PERSON] послуг адвоката в розмірі 20 000,00 грн, згідно договору від 27.12.2017 б/н та додаткової угоди № 1 від 29.12.2017 у кримінальному провадженні № 120017251010000197. 5. Додаткову угоду № 2 від 27.04.2018 до договору про надання правничої допомоги від 27.12.2017 б/н, згідно якої адвокат за договором про надання правничої допомоги від 27.12.2017 б/н здійснює захист інтересів Клієнта у кримінальному провадженні № 12018250000000075, яке внесено до ЄРДР 12.04.2018 за ч. 2 ст. 364 КК України, на стадіях судового розгляду кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій. Вартість послуг адвоката на стадії досудового розслідування у твердій грошовій сумі 30000, 00 грн. 6. Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 11.09.2020, згідно якого адвокат надав Клієнту послуги (виконав роботу) з правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 27.12.2017 (з додатковою угодою № 2): - Захист клієнта від обвинувачення в суді першої інстанції 40 год. - Захист клієнта від обвинувачення в суді апеляційної інстанції 15 год. Всього 55 годин. Вартість вищезазначених послуг становить 30 000,00 грн. Претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг Клієнт до Адвоката не має. 7. Квитанцію № 11-09/20 від 11.09.2020 про оплату [PERSON] послуг адвоката в розмірі 30 000,00 грн, згідно договору від 27.12.2017 б/н та додаткової угоди № 2 від 27.04.2018 у кримінальному провадженні № 12018250000000075 від 12.04.2018 за ч. 2 ст. 364 КК України. У постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 зазначено, що договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи. Так, відповідно до Додаткової угоди № 1 від 29.12.2017 до договору про надання правничої допомоги від 27.12.2017 б/н, адвокат за договором про надання правничої допомоги від 27.12.2017 б/н здійснює захист Клієнта у кримінальному провадженні № 42017251010000197, яке внесено до ЄРДР 23.08.2017 за ч. 2 ст. 364 КК України, між тим на підтвердження розрахунку між сторонами надано квитанцію № 29-12/17 від 29.12.2017, у якій зазначено про оплату послуг адвоката в розмірі 20 000,00 грн у кримінальному провадженні № 120017251010000197. Згідно довідки відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи Черкаської обласної прокуратури, станом на 13.10.2025 моніторингом даних ЄРДР, здійсненим за реєстраційним номером кримінального провадження, відомості щодо кримінального провадження № 120017251010000197 в Реєстрі відсутні. Вважають, оскільки в даній цивільній справі розглядається питання про стягнення витрат на надання правової допомоги у кримінальному провадженні № 42017251010000197 та № 12018250000000075, Черкаська обласна прокуратура вважає, що наданий доказ (квитанція № 29-12/17 від 29.12.2017) не може бути взятий судом до уваги, оскільки він не пов`язаний з обставинами даної справи. Указують, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про надання адвокатом Плазом О.М. професійної правничої допомоги [PERSON] під час судового розгляду кримінального провадження № 12018250000000075 від 12.04.2018, що дають підстави для відшкодування сум позивачу, сплачених ним у зв`язку з надання йому юридичної допомоги у розмірі 30 000 грн. У поясненнях 04.11.2025 адвокат Плаз О.М. зазначає, у відзиві на позов представник Черкаської обласної прокуратури вказує на те, що у наданій до позову квитанції № 29-12/17 від 29.12.2017 на суму 20000 грн. вказано номер кримінального провадження 120017251010000197 і вважає, що оплата від позивача прийнята в іншому кримінальному провадженні. Так, дійсно в цій квитанції допущена технічна помилка в частині зазначення цифр на початку номеру кримінального провадження, але в цій квитанції чітко зазначено, що оплату прийнято згідно договору про надання правової допомоги від 27.12.2017 року, додаткової угоди №1 від 29.12.2017, які стосуються саме кримінального провадження №42017251010000197, яке внесено до ЄРДР 23.08.2017 за ч. 2 ст. 364 КК України, по якому було оголошено позивачу про підозру. Окрім того, акт виконаних робіт від 25 квітня 2018 року до договору про надання правової допомоги від 27.12.2017 р. та додаткової угоди №1 від 29.12.2017 р. стосується кримінального провадження №42017251010000197. Отже, технічна помилка в квитанції № 29-12/17 від 29.12.2017 в частині зазначення помилкових цифр на початку номеру кримінального провадження жодним чином не вказує, що оплата отримана в іншому кримінальному провадженні, якого фактично не існує, адже в квитанції зазначені правочини, за якими цю оплату отримано і ці правочини стосуються провадження №42017251010000197. Ухвалою суду від 04.11.2025 з занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні представник позивача адвокат Плаз О.М. підтримав вимоги, з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, поясненнях, та просив позов задоволити у повному обсязі. Звернув увагу, що у квитанції від 29.12.2017 міститься технічна помилка у номері кримінального провадження. Представник відповідача згідно довіреності Кващук А.М. підтримала поданий відзив, частково заперечувала щодо задоволення позовних вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу з підстав, зазначених у відзиві. Не заперечувала щодо стягнення 30 тисяч гривень за квитанцією від 11.09.2020. Представник згідно доручення Ярош С.В. заперечував щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що сума повинна вираховуватись із величини 1600 грн. та щодо стягнення витрат за правничу допомогу заперечував у повному обсязі. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст..5 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1 ст. 22 ЦК). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1 ст. 23 ЦК). Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції). Відповідно до ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» №266/94-ВР. Відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто чітко визначені правові підстави відшкодування шкоди, визначальною ознакою яких є незаконність дій посадових осіб. Згідно із положеннями ст.3 Закону №266/94-ВР у наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Відповідно до ч.ч.5, 6 ст. 4 згаданого Закону, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (ч.3 ст. 13 згаданого Закону). Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.2001 року по справі № 1-36/2001 (справа про відшкодування шкоди державою) визначено, що відшкодування шкоди (матеріальної чи моральної), завданої фізичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу, а не на відповідні органи державної влади, тобто відшкодування шкоди в таких випадках здійснюється за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів. Відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1174 ЦК України є держава Україна, а тому вона має бути відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що постановою начальника відділу прокуратури Черкаської області Рейдало Ю.Д. від 12.04.2018 року із кримінального провадження № 42017251010000197 були виділені матеріали щодо [PERSON] та [PERSON] в окреме провадження, якому присвоєно номер 12018250000000075. 24.04.2018 року [PERSON] старшим слідчим в особливо важливих справах СУ ГУ НП в Черкаській області капітаном поліції Улановим М.Д. було вручено обвинувальний акт про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України по кримінальному провадженню № 12018250000000075. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2020 року (справа №712/4765/19) [PERSON] визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Постановою від 10 вересня 2020 року Кропивницького апеляційного суду залишено апеляційну скаргу прокурора у даному кримінальному провадженні без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2020 року щодо [PERSON] без змін. У суду відсутні відомості щодо касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанції. Отже, позовні вимоги щодо відшкодування позивачу моральної шкоди в цій частині підлягають до задоволення. Посилаючись на спричинену моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, приниження честі та гідності позивача, порушення нормальних життєвих зв`язків, зниження престижу серед оточення, позивач просить стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 259200 грн. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує тривалість страждань позивача, глибину фізичних та душевних страждань спричинених позивачу притягненням до кримінальної відповідальності, його емоційний стан, істотності змін у його житті та можливості їх відновлення, виходячи з вимог розумності і справедливості. Згідно приписів п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. У пунктах 1.1, 1.2 Рішення Конституційного Суду України від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99 зазначено, що кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду. Притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред`явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину. Таким чином, період перебування під слідством та судом у спірних правовідносинах має бути обрахований за час, починаючи з моменту вручення позивачу письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення до набрання остаточного рішення суду у справі законної сили. Так, судом встановлено, що [PERSON] незаконно перебував під слідством та судом тривалий час, а саме 32 місяці та 12 днів (з 28.12.2017 дати повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, по 10.09.2020 дати постановлення ухвали Кропивницького апеляційного суду про залишення без змін вироку суду першої інстанції). Розміри мінімальної заробітної плати на 2025 рік установлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у місячному розмірі: з 1 січня 2025 року 8000,00 гривень. Таким чином, мінімальний законодавчо визначений розмір моральної шкоди становить 8000грн.*32 місяці+8000/30*12 = 259200 грн. Такий розмір є виваженим, розумним та справедливим; він визначений за критеріями, що мають істотне значення та належать до характеру порушень, обставин справи з урахуванням критерію справедливості відшкодування. Також, під час розгляду справи згідно наданих до позовної заяви копій документів встановлено, що під час перебування [PERSON] під слідством та судом останній користувався послугами захисника адвоката Плаз О.М. Між адвокатом та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, п.1. якого адвокат зобов`язується здійснювати захист Савіна А.О. у кримінальному провадженні №42017251010000197. Пунктом 4 визначено, що оплата за виконання захисником доручення за цим договором визначається додатковою угодою. Відповідно до Додаткові угоди № 1 від 29.12.2017 до договору про надання правничої допомоги від 27.12.2017, адвокат за договором про надання правничої допомоги від 27.12.2017 здійснює захист клієнта у кримінальному провадженні № 42017251010000197, яке внесено до ЄРДР 23.08.2017 за ч. 2 ст. 364 КК України, яке знаходиться в провадженні ГУ НП в Черкаській області. Вартість послуг адвоката на стадії досудового розслідування у твердій грошовій сумі 20000, 00 грн; Крім того, до матеріалів справи додана квитанція 29-12/17 від 29.12.2017 про оплату [PERSON] послуг адвоката в розмірі 20 000,00 грн, згідно договору від 27.12.2017 б/н та додаткової угоди № 1 від 29.12.2017 у кримінальному провадженні № 120017251010000197. Суд приймає пояснення адвоката щодо існування технічної описки у вказаній квитанції у номері кримінального провадження, оскільки у самій квитанції є посилання на Договір, у якому здійснюється захист клієнта у провадженні 42017251010000197. Згідно дослідженого Акта виконаних робіт (наданих послуг) від 25.04.2018, адвокат надав Клієнту послуги (виконав роботу) з правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 27.12.2017 (з додатковою угодою): - усні консультації 8 год., - участь адвоката під час вручення підозри та допиту Клієнта 2 год., - участь адвоката під час обрання клієнту міри запобіжного заходу в суді 2 год., - участь адвоката в апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги прокурора та підготовка письмових заперечень на апеляційну скаргу 3 год., - участь адвоката під час зміни підозри та допиту клієнта 1 год., - участь адвоката під час виконання слідчим вимог ст. 290 КПК України, фотографування матеріалів справи 4 год., - вивчення та аналіз відкритих в порядку ст. 290 КПК України матеріалів кримінального провадження 30 год. Всього 50 годин. Вартість вищезазначених послуг становить 20000 грн. Претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг Клієнта до Адвоката не має. Як зазначається у Додатковій угоді № 2 від 27.04.2018 до договору про надання правничої допомоги від 27.12.2017, адвокат за договором про надання правничої допомоги від 27.12.2017 здійснює захист інтересів Клієнта у кримінальному провадженні № 12018250000000075, яке внесено до ЄРДР 12.04.2018 за ч. 2 ст. 364 КК України, на стадіях судового розгляду кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій. Вартість послуг адвоката на стадії досудового розслідування у твердій грошовій сумі 30000, 00 грн. Відповідно Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 11.09.2020, згідно якого адвокат надав Клієнту послуги (виконав роботу) з правової допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 27.12.2017 (з додатковою угодою № 2): - Захист клієнта від обвинувачення в суді першої інстанції 40 год. - Захист клієнта від обвинувачення в суді апеляційної інстанції 15 год. Всього 55 годин. Вартість вищезазначених послуг становить 30 000,00 грн. З квитанції № 11-09/20 від 11.09.2020 вбачається оплату [PERSON] послуг адвоката в розмірі 30 000,00 грн, згідно договору від 27.12.2017 б/н та додаткової угоди № 2 від 27.04.2018 у кримінальному провадженні № 12018250000000075 від 12.04.2018 за ч. 2 ст. 364 КК України Досліджуючи судові рішення судом встановлено, що питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат, пов`язаних із наданням авіну А.О. правничої допомоги у кримінальному провадженні, не вирішувалося. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони. Таким чином, враховуючи надані позивачем докази в частині надання правничої допомоги захисником адвокатом Плаз О.А. у рамках кримінального провадження № 42017251010000197 з 27.12.2017, а це більше ніж 2,5 роки, суд вважає, що позовна вимога про стягнення на користь [PERSON] понесених ним витрат по оплаті правничої допомоги адвоката в розмірі 50000 грн. підлягає до задоволення. Так, позивачем доведено витрати відповідно до наданих квитанцій та підлягають до стягнення на користь позивача. Суд вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з позовною заявою враховуючи, що як зазначалось раніше [PERSON] перебував під слідством та судом з 28.12.2017 по 10.09.2020. Відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України строки позовної давності зупинено у зв`язку з воєнним станом із 17 березня 2022 року на період воєнного стану, а до його уведення у зв`язку з COVID-19 із 02 квітня 2020 року на час дії карантину на підставі пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Окрім того, відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦКУ, а позовні вимоги заявлені у відповідності до цієї статті, не поширюється позовна давність на такі вимоги. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про стягнення з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь [PERSON] моральної шкоди в загальному розмірі 259200 грн. та 50000 грн. матеріальних збитків (витрати, понесені позивачем на правничу допомогу адвоката у кримінальному провадженні). На підставі ст.ст. 16, 1167, 1176, 1177 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-83, 258 259, 263, 264, 265, 268, 355 ЦПК України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» суд,-

Outcome: approved