Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк», звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 08.06.2018 року на підставі поданої відповідачем анкети-заяви між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості. Позивач зазначає, що Умовами та правилами надання банківських послуг, анкетою-заявою про приєднання до умов та правил, паспортом споживчого кредиту визначено порядок надання і обслуговування кредиту, повернення отриманих грошових сум, порядок сплати відсоткової ставки за користування кредитом, відповідальність за порушення строків виконання зобов`язання. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та інших платежів станом на 07.09.2025 року утворилась заборгованість в сумі 153 259,30 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 139 138,93 грн., заборгованість за відсотками - 14 120,37 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути наведену суму заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 20.10.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження. Відповідачем подано відзив на позовну заяву із запереченнями відносно заявлених позивачем вимог. Учасник зазначає, що між нею та банком укладено договір кредиту, за умовами якого сторони погодили надання кредиту у вигляді встановлення кредитного ліміту за банківською карткою «Універсальна» на рівні 50 000,00 грн. та карткою «Універсальна Голд» - 50 000,00 грн. Відповідач вказує на положення ст.ст. 205, 1054, 1055 ЦК України, що обумовлюють належну форму правочину та способи волевиявлення при вчиненні договору кредиту, звертається до вимог Закону України «Про електрону комерцію» - в частині, зокрема, правил досягнення згоди та підписання електронного договору сторонами, та звертає увагу на відсутності доказів на підтвердження факту заповнення позичальником, в тому числі, через електронну взаємодію, формулярів або інших форм на прийняття пропозиції про збільшення кредитного ліміту. Відповідач зауважує на необхідності дослідження первинних документів на підтвердження перерахування банком певних грошових сум, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. На думку учасника, надана позивачем довідка банку про встановлення кредитного ліміту не відповідає критеріям належності доказів. Відповідач вказує також на необгрунтованості здійснених позивачем нарахувань відсотків, оскільки, за твердженням сторони, матеріали позову не містять відомостей про те, що правила та умови використання кредиту, зокрема, в частині розміру відсоткової ставки як плати за використання коштів, доведено до позичальника та ним погоджені. При цьому, сам розрахунок не містить належного обгрунтування фактичного збільшення заборгованості у період з 01.08.2025 року по 16.08.2025 року з суми 66 445,39 грн. до 136 841,48 грн. Відповідач надає власний розрахунок заборгованості у вигляді таблиці та просить відмовити у задоволенні позову. Позивачем подано відповідь на відзив, у якому вказано, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір № Б/Н від 08.06.2018 року)в А-Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодилася з ними, оскільки даний кредитний договір є договором ОФЕРТИ. Сторона просить звернути увагу, що в даному випадку до матеріалів справи додано не тільки ТАРИФИ із сайту Банку, а Паспорт споживчого кредиту за програмою Кредитна картка, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та багато іншого. Паспорт кредиту власноруч підписаний Відповідачем. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач повторно зауважує на відсутності належного зрозумілого розрахунку заборгованості з даними про склад заборгованих сум, порядок їх нарахування. Зазначає, що сам розрахунок містить інформацію про залишок поточної заборгованості за кредитом на суму 66445,39 грн. та залишок простроченої заборгованості на суму 2297,45 грн. станом на 01.08.2025 року, а однак вже 16.08.2025 року залишок поточної заборгованості за кредитом становить 136 841,48 грн. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі поданої відповідачем заяви від 08.06.2018 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Так, у складеній анкеті-заяві [PERSON] засвідчила, що відповідна заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами використання, загальними умовами обслуговування та кредитування, що містяться у рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачем у заяві указано, що вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення та погоджується з його умовами. З дослідженого судом паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» слідує, що до відома позичальника доведено інформацію про ліміт кредиту 50 000,00 грн., строк кредитування 240 місяців, застосовані процентні ставки: пільгову - 0,000001 % на місяць, базову 3,9 % на місяць (46,8 % річних) в разі використання картки «Універсальна» та 3,7 % в місяць (44,4 % річних) при використанні картки «Універсальна Голд», збільшену - 7,8 % у місяць при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту в разі використання картки «Універсальна» та 7,4 % в місяць при використанні картки «Універсальна Голд». За змістом паспорту позичальник зобов`язаний сплачувати суму нарахованих платежів щомісяця, до 25 числа поточного місяця в розмірі 5 % від заборгованості та не менше 100 грн., не менше суми нарахованих відсотків та не більше залишку заборгованості. Позичальником підтверджено отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Згідно довідки за картками на ім`я відповідача видано чотири картки, зі строком дії, зокрема, до грудня 2031 року. Паспорт споживчого кредиту є підписаним споживачем. Стороною відповідача не заперечується факт отримання карток, визнаються обставини використання кредитних коштів. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. У відповідності до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Досліджені судом докази, оцінку яким надано за окремим, а такою взаємним охопленням, вказують на виникнення між сторонами кредитних правовідносин, фактичне отримання позичальником кредитних коштів, використання їх у погоджений між учасниками спосіб та прийняття зобов`язання зі сплати відсотків у строки та розмірі, визначеному умовами договору. За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 року по справі № 234/3840/15-ц зробив висновок, що кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачем не дотримано умов договору щодо повернення суми кредиту та нарахованих відсотків, внаслідок чого станом на 07.09.2025 року виникла заборгованість. При вирішені питання щодо розміру заборгованості суд приймає до уваги, що відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент Банк», ознайомлення з якими підтверджено відповідачем як позичальником у складеній анкету-заяві, право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Судом досліджено відомості про встановлення ліміту на банківські картки, розрахунок заборгованості, а також виписку по банківському рахунку, яку, у свою чергу, суд визнає належним та достатнім доказом на підтвердження фінансового спостереження як основного джерела доведення або спростування висловлених учасниками вимог та заперечень. З досліджені інформації про рух коштів суд приходить до висновку про використання позичальником кредитних коштів, проведення поповнення нею власного рахунку на погашення кредиту, списання відсотків за використання кредитного ліміту. При з`ясуванні даних про порядок використання кредитних коштів та нарахування плати по кредиту, що повинно узгоджуватись із досягнутими між учасниками домовленостями, судом звертається увага на факті фінансового обліку, згідно виписки по рахунку станом на 01.08.2025 року, заборгованості на загальну суму 78 599,98 грн. та проведення операції як «регулярне списання за кредитом» 16.08.2025 року на суму 70 396,09 грн. Відповідно до п.2.1.1.3.5. Умов клієнт доручає банку здійснювати списання коштів з рахунку клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні термінів платежів, а також списання коштів з картрахунку у разі термінів платежів по інших договорах клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту Картрахунку. Суд приходить до висновку про відсутність належної кореспонденції між положення кредитного договору як правової підстави розрахунку плати за користування коштами, облуговування кредиту, та проведеною операцією, відсутності належного зрозумілого обгрунтування вищезгаданої суми, включеної до розміру заборгованості. Списання коштів на суму 70 396,09 грн. не узгоджується за математичними параметрами із сумою можливого нарахування відсотків або комісії у зазначених умовами договору розмірах, інші підстави виконання операції стороною позивача не наводяться. На подані відповідачем заперечення щодо грунтовності списання наведеної суми позивачем у поданій відповіді на відзив наведена обставина залишена без уваги, будь-якого роз`яснення не надано. Отже, вирішуючи питання розміру заборгованості за договором кредиту суд виходить з необхідності засвідчення саме тієї суми, що є підтвердженою та безсумнівною, а тому виключає із суми заборгованості, наведеної у розрахунку, 70 397,09 грн. Загальний розмір заборгованості становитиме: 82 863,21 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 68 742,84 грн., заборгованість за відсотками - 14 120,37 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд приходить до висновку, що відповідач не виконала свої зобов`язання з повернення отриманих грошових коштів, наведена судом сума підлягає до стягнення. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати позивача з оплати судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial