Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

1. Стислий виклад позицій учасників справи В липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 21429,9 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 26.10.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №27510-10/2024. 22.01.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №22012025/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ««Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 22.01.2025 до Договору факторингу №22012025/2 від 22.01.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №27510-10/2024 на суму 21429,9 грн., з яких 9000 грн. - основна сума боргу, 7929,9 грн. -проценти за користування кредитом, 4500 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. З врахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з відповідача на його користь заборгованість на загальну суму 21429,9 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом справи. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.08.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 01.12.2025 вирішено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки відповідача суду невідома, відзиву на позов не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 3. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 26.10.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №27510-10/2024 за яким відповідачу надано 9000,00 грн. строком на 120 днів, до 22.02.2025 року при умові сплати процентів 0,99% в день. За умовами договору загальні витрати за кредитом складають 10692,00 грн. Відповідно до п.1.6 Договору про надання фінансового кредиту, кредит надається клієнту у безготівковій формі на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Фактичне зарахування коштів 26.10.2024 року у сумі 9000 грн. на карту [NUMBER] підтверджується довідкою від 28.04.2025 року ТОВ «Пейтек». 22.01.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №22012025/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ ««Аванс Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 22.01.2025 до Договору факторингу №22012025/2 від 22.01.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №27510-10/2024 на суму 21429,9 грн., з яких 9000 грн. - основна сума боргу, 7929,9 грн. - проценти за користування кредитом, 4500 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями. Зазначені обставини доводяться: договором про надання фінансового кредиту №27510-10/2024 від 26.10.2024 року; розрахунком за договором; графіком платежів; паспортом споживчого кредиту; довідкою ТОВ «Пейтек» від 28.04.2025 року; договором факторингу від 22.01.2025 року; актом прийому-передачі реєстру боржників від 22.01.2025 року за договором факторингу; реєстром боржників від 22.01.2025 року. Свої зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконала. 4. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Кредитні договори підписано електронними підписами позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить кредитний договір. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повертати кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Згідно ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно кредитного договору від 26.10.2024 року [PERSON] мала повернути кошти до 22.02.2025 року, чого не зробила. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, суд вважає, що заборгованість за штрафними санкціями в розмірі 4500 гривень нараховані відповідно до кредитного договору №27510-10/2024 не підлягає стягненню, оскільки такі нараховано у період дії воєнного стану. Враховуючи вищевикладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 16929,9 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7929,9 грн. сума заборгованості за процентами. 5. Судові витрати Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2392,16 грн., пропорційно до суми задоволеної частини позову (16929,9х3028/21429,9).

Outcome: partial