Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Левада Є.Л. (діє на підставі ордеру серії АІ № 1966623 від 06.08.2025р.) посилався на те, що [INFO] у м. Маріуполь Донецької області помер чоловік позивачки - [PERSON] . Після його смерті, відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/4 частка квартири [ADDRESS] . За життя померлий заповіту не складав. Спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка, позивачка прийняла подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Саховій М.А. у встановлені цивільним законодавством строки, а саме 16.07.2024р., проте, свідоцтво про право на спадщину, від нотаріуса Сахової М.А., вона так і не отримала, оскільки 1/4 частка квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , не зареєстрована за спадкодавцем в Державному реєстрі речових прав. Крім того спадкоємець померлого [PERSON] не надала нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. На підставі викладеного, просить визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представником позивачки адвокатом Рукавкою Л.Б. (діє на підставі ордеру серії АН № 1816222 від 16.10.2025р.) подана заява розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представником відповідача Дніпровської міської ради Бастригою С.М. подано заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с. 20). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2024р., [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у місті Маріуполі Донецької області (а.с. 21). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 10.12.2001р. [PERSON] та членам сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 51, 15 кв.м. (а.с. 22-23). 15.11.2024р. постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Саховою М.А. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки нотаріусу не було надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно (а.с. 29-30). Як вбачається з інформації Комунального комерційного підприємства «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» № 872 від 02.05.2025р., право власності на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012р. зареєстровано ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» на праві приватної, спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках за кожним на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням міського майна м. Маріуполя від 10.12.2001р. № 22212, про що зроблено реєстраційний напис від 18.12.2001р. та внесено до реєстраційної книги за реєстраційним № 37524. Загальна площа квартири складає 51,15 кв.м., з яких житлова площа складає 28,7 кв.м. (а.с. 37). Згідно витягу з витягу з Державного реєстру речових прав № 433087058 від 26.06.2025р., двокімнатна квартира загальною площею 51,15 кв.м., житловою площею 28,7 кв. на праві спільної часткової власності у розмірі 1/4 частки належить [PERSON] (а.с. 36). Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , інших спадкоємців, окрім позивачки, немає (а.с. 74-115). Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022р. № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Згідно із п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309, вся територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022р. є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. У п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може з вернутися до суду у позовному провадженні. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Потреба такого способу захисту права власності, як пред`явлення позову про його визнання, виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивачка має право в порядку спадкування за законом отримати у спадщину майно, що належало спадкодавцю, однак позбавлена цього права, оскільки після смерті [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За вищезазначеного, суд вважає, що спадкові права позивачки підлягають захисту в судовому порядку. Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Outcome: approved