Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

30.01.2026 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 7571980325 від 26.03.2025 року в загальному розмірі 39007 грн 50 коп, яка виникла в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем його умов. Ухвалою судді від 04.02.2026 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін на 02.03.2026 року; витребувано докази за клопотання позивача щодо зарахування коштів за кредитним договором на рахунок відповідача. Представник позивача - ТОВ «Іннова Нова» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився; у наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності. 23.02.2026 року подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що матеріалами справи не підтверджено, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом надсилання досудової вимоги про дострокове повернення позики, що є порушенням вимог ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», та не враховані кошти, які вже були сплачені ним згідно кредитного договору та графіку платежів в загальному розмірі 20250 грн 00 коп. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні 26.03.2025 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 7571980325 (далі Договір), відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в сумі 15000 грн 00 коп строком 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати відсотків кожні 30 днів, з визначенням стандартної процентної ставки у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом,яка застосується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору; у розмірі 0,87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору або дати фактичного повернення всієї суми кредиту та комісії за надання кредиту урозмірі 15 % від суми наданого кредиту, яка нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту (п.п 2.3, 2.5, 2.6, 2.7 Договору) шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної карти: [NUMBER] , зазначеної відповідачем при укладенні договору (п.3.1 Договору). Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором 2787 (а.с.18-29, 12, 33-35, 37-43, 46). Листом ТОВ ФК «Контрактовий дім» від 12.12.2025 року за №18447 підтверджується факт зарахування переказу 26.03.2025 року ТОВ «Іннова Нова» через ТОВ ФК «Контрактовий дім» за умовами договору про надання послуг з приймання та переказу платежів №160523/1 від 16.05.2023 року коштів в сумі 15000 грн 00 коп на банківський рахунок відповідача за реквізитами платіжної карти № [NUMBER] (а.с. 32, 13-17). За повідомленням АТ КБ «Приватбанк» від 21.02.2026 року на ім`я [PERSON] емітовано карту за № [NUMBER] (а.с. 77); випискою підтверджено факт зарахування коштів 26.03.2025 року в сумі 15000 грн (а.с. 78). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №7571980325 від 26.03.2025 року, розмір заборгованості [PERSON] станом на 15.01.2026 року становить 39007 грн 50 коп, із яких: 15000 грн 00 коп - заборгованість за кредитом, 24007 грн 50 коп - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 47-53). У вказаному розрахунку враховано сплату коштів на виконання умов договору відповідачем в загальному розмірі 20250 грн 00 коп, про які зазначено останнім у відзиві. Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ «Іннова Нова» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом економічної діяльності якого є надання інших інформаційних послуг (а.с. 31). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, що визначено ст. 204 ЦК України. У відповідності зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено ст. 599 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладення кредитного договору. При цьому, позивач виконав свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кошти, однак не виконував свої обов`язки за договором. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позовні вимоги підлягають задоволенню. Кошти в сумі 20500 грн, сплачені відповідачем на виконання умов кредитного договору, враховані позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості; заходи досудового врегулювання спору між сторонами не здійснювалися, оскільки їх проведення не є обов`язковим відповідно до п.7 ч.3 ст. 175 ЦПК України, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи відповідача, зазначені у відзиві в цій частині. З відповідача на користь позивача, відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 2662 грн 40 коп в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с.54).

Outcome: approved