Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У грудні 2025 року позивачі, через свого представника адвоката Бабкову О.С., звернулись до суду з позовом в якому просять припинити стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , які стягуються на підставі виконавчих листів №2/489/1493/24, з дня набрання рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про усиновлення законної сили, тобто з 30.08.2024, але продовжити виконання рішення Ленінського районного суду міста Миколаєві від 12.10.2021 по справі №489/1923/21 з приводу стягнення суми заборгованості, що виникла до моменту набрання рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про усиновлення законної сили, тобто до 30.08.2024, що відповідно до розрахунку Головного державного виконавця Інгульського ВДВС по ВП №74592409 становить 132128,70 грн., по ВП №74592103 становить 134335,40 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.12.2021 відповідачі були позбавлені батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та стягнуто з них аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення [PERSON] було передано до органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради для влаштування та надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Пізніше [PERSON] призначено опікуном малолітньої [PERSON] , з того часу остання проживала у родині позивачів. В подальшому, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.07.2024 позивачів було оголошено усиновлювачами малолітньої [PERSON] та ухвалено записати їх батьками дитини. В свою чергу, станом на 10.11.2025 борг зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження №74592409 (відносно [PERSON] ) становить 169050,50 грн., в межах виконавчого провадження №74592103 (відносно [PERSON] ) становить 223320,40 грн. Стягувачем у вказаних виконавчих провадженнях вказана [PERSON] . З моменту набрання рішенням про усиновлення дитини від 30.08.2024 обов`язок відповідачів по утриманню неповнолітньої [PERSON] має бути припинений. За того, вважають вимогу про звільнення від сплати аліментів на користь [PERSON] з відповідачів з дня набрання законної сили рішенням про усиновлення, належним способом захисту прав та інтересів позивачів. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивачів надала до суду заяви в яких просила розгляд справи провести за її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у наданих до суду письмових заявах позовні вимоги визнали у повному обсязі та просили розгляд справи провести за їх відсутності. Третя особа свого представника у судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила. Суд, вислухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи дійшов наступного. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.12.2021 [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та передано останню Органу опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради для влаштування. Крім того, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі по 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову, тобто з 01.04.2021, і до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На виконання вищевказаного рішення суду Ленінським районним судом міста Миколаєва 12.10.2023 було видано відповідні виконавчі листи боржниками в яких є [PERSON] та [PERSON] , а стягувачем [PERSON] . Постановами державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Пишновим О.Ю. від 02.04.2024 відкрито виконавчі провадження №74592103 та №74592409 з примусового виконання вказаних вище виконавчих листів. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.07.2024, яке було залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 07.04.2025, оголошено [PERSON] та [PERSON] усиновлювачами Малолітньої [PERSON] та записано їх батьками дитини. Зобов`язано Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до відповідного актового запису. Змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У розділі «Відомості про батька» зазначено батьком дитини [PERSON] , а у розділі «Відомості про мати» зазначено матір`ю дитини [PERSON] . Попередні дані про батька та матір виключено. Вказаним вище рішенням суду встановлено, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 267 від 28.03.2022 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 396 від 11.08.2023 встановлено опіку над малолітньою, [PERSON] , дитиною, позбавленою батьківського піклування; призначено [PERSON] , опікуном малолітньої. За приписами частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №00047635553 від 24.10.2024, 17.10.2024 Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.07.2024, було внесено зміни до актового запису №152 про народження [PERSON] вилучено попередні дані про відповідачів, як про батьків останньої. Змінено прізвище та по батькові дитини, та внесено дані позивачів як батьків останньої. На підставі вищевказаних змін, 17.10.2024 Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було видано відповідне свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що у листопаді 2023 року [PERSON] та [PERSON] звертались до Центрального районного суду міста Миколаєва з позовами до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, [PERSON] та [PERSON] про поновлення батьківських прав та повернення дитини батькам. Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 25.09.2025, яке набрало законної сили, у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] було відмовлено. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження №74592409 заборгованість [PERSON] станом на 10.11.2025 становить 169050,50 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження №74592103 заборгованість [PERSON] станом на 10.11.2025 становить 223320,40 грн. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності, розумності та відповідно до моральних засад суспільства. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції ООН про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами другою, третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі і обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьками виникає з підстав походження дитини саме від цих батьків. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно із статтею 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким із відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначення розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платника аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів на підставі судового рішення. Згідно зі статтею 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і покладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і покладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, усиновлення є юридичним фактом, внаслідок якого виникають, змінюються та припиняються правовідносини. Так, після здійснення усиновлення виникає новий комплекс правовідносин, прав та обов`язків між суб`єктами цих правовідносин. Внаслідок факту усиновлення виникають відносини не тільки між усиновлювачем та особою, яку усиновляють, але й з іншими членами сім`ї та родичами усиновлювача. Окрім цього, внаслідок усиновлення припиняється правовий зв`язок (а відповідно й правовідносини) між батьками та особою, яка усиновлена. Аналіз наведеного дає підстави для висновків, що усиновлення, як юридичний акт змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і, водночас, між усиновлювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми, тому усиновителі зобов`язані утримувати усиновлених за правилами, установленими статтею 180 СК України. Відповідно до статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Таким чином, аліментний обов`язок відповідачів був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька та матір з актового запису про народження дитини припинив поняття їхнього батьківства щодо дитини. Наслідком ухвалення судом рішення про внесення змін в графу «Батько» та «Мати» в актовому записі про народження дитини шляхом виключення відомостей про відповідачів як батьків дитини є, зокрема, відсутність у відповідачів обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Отже, виключення запису про батьківство відповідачів є обставиною, що має істотне значення, і відповідно, є підставою для звільнення їх від сплати аліментів. Аналізуючи в сукупності вище викладене, враховуючи визнання позову відповідачами, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні статей 76-81 ЦПК України, обставини справи, слід дійти висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, шляхом припинення стягнення аліментів з відповідачів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 30.08.2024, тобто з дня набрання рішенням суду про усиновлення дитини законної сили. Що стосується позовних вимог про продовження виконання рішення Ленінського районного суду міста Миколаєві від 12.10.2021 по справі №489/1923/21 з приводу стягнення суми заборгованості, що виникла до моменту набрання рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про усиновлення законної сили, суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, так як набрання рішенням законної сили та порядок його виконання врегульовано нормами ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», яким не передбачено ухвалення рішення про продовження виконання рішення в частині, яка не припинена судом. Крім того, питання про звільнення відповідачів від сплати заборгованості за аліментами, в порядку статті 197 СК України, в судовому порядку не вирішувалось. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України понесені позивачами і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів.

Outcome: partial