Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 квітня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем у електронній формі був укладений кредитний договір № 7777650, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6100 грн. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, ініціювало переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЕЙТЕК» на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку із чим виникла заборгованість. 23 жовтня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» прийняло належне ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» право вимоги за кредитним договором № 7777650 від 11 квітня 2024 року. 16 травня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 16/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняло належне ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором № 7777650 від 11 квітня 2024 року на загальну суму 21220,20 грн. У порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 7777650 від 11 квітня 2024 року у сумі 6100 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без їх участі, подав відповідь на відзив. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що позов він визнає частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків, штрафів та пені просив відмовити у зв`язку із тим, що він є військовослужбовцем, а тому на нього поширюється положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем у електронній формі був укладений кредитний договір № 7777650, відповідно до умов якого, а також додаткової угоди до цього договору від 16 квітня 2024 року, відповідач отримав кредит у розмірі 6100 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, ініціювало переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЕЙТЕК» на платіжну картку № 4731-21ХХ-ХХХХ-2568 З матеріалів справи вбачається, що загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № 7777650 від 11 квітня 2024 року становить 21220,20 грн., з якої: 6100 грн. тіло кредиту, 13114,20 грн. відсотки за користування кредитом та 2006 грн. штрафні санкції (пеня; штраф). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. У судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» прийняло належне ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» право вимоги за кредитним договором № 7777650 від 11 квітня 2024 року. 16 травня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 16/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняло належне ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором № 7777650 від 11 квітня 2024 року на загальну суму 21220,20 грн. Частиною 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. У судовому засіданні встановлено, що з 29 квітня 2022 року відповідач перебуває на військовій службі за мобілізацією. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У поданій до суду заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача на свою користь лише заборгованість за тілом кредиту. На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умови кредитного договору не виконав і не бажає погашати заборгованість за даним договором в добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена позивачем у поданій до суду заяві про зменшення розміру позовних вимог. Пунктом 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України встановлено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не надано суду документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо), а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. Зазначені витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved