Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

До Збаразького районного суду Тернопільської області звернулося ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 квітня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір №1579906 про надання споживчого кредиту, який укладено в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором через інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у сумі 12 900 грн строком 359 днів зі сплатою процентів за користування кредитом 1,50% в день. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Слон Кредит» перерахувало відповідачу кредитні кошти у сумі 12 900 грн шляхом зарахування на платіжну картку відповідача, що підтверджується інформацією платіжного провайдера. Позивач зазначає, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у встановлені договором строки кредитні кошти та проценти за користування кредитом не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 27 червня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №27062025, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. У зв`язку з укладенням договору факторингу до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 88 623 грн, з яких: 12 900 грн заборгованість за тілом кредиту, 69 273 грн заборгованість за нарахованими процентами, 6 450 грн штрафні санкції, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надійшла заява від останньої про визнання позову частково, у якій вона зазначає, що дійсно 26 квітня 2024 року уклала з ТОВ «Слон Кредит» договір про надання споживчого кредиту №1579906 та отримала кредитні кошти у сумі 12 900 грн. Разом з тим відповідач не погоджується з розміром нарахованої позивачем заборгованості, зокрема із сумою процентів та штрафних санкцій. У своїй заяві відповідач посилається на положення Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитом не може перевищувати 1 % на день, та зазначає, що кредитний договір було укладено після набрання чинності відповідними змінами до законодавства. У зв`язку з цим відповідач вважає, що нарахування процентів у більшому розмірі є неправомірним. Відповідач зазначає, що з урахуванням максимально допустимої процентної ставки у 1 % на день розмір процентів за період користування кредитом з 26 квітня 2024 року по 21 квітня 2025 року становить 46 440 грн, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 59 340 грн (12 900 грн тіло кредиту та 46 440 грн проценти). Крім того, відповідач не погоджується із заявленими до стягнення штрафними санкціями у розмірі 6 450 грн, вважаючи їх нарахування безпідставним з огляду на положення законодавства, що діють у період воєнного стану. Також у заяві відповідач зазначає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 грн є завищеним та неспівмірним зі складністю справи, у зв`язку з чим просить суд зменшити їх розмір до 3 000 грн. У зв`язку з викладеним відповідач просить позовні вимоги задовольнити частково шляхом стягнення з неї на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 340 грн та розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Так, судом встановлено, що 26.04.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір №1579906 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 26.04.2024 року (а.с.19-23). Дана обставина не заперечується відповідачем, а також знайшла своє підтвердження: копією додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №1579906 від 26.04.2024 року (а.с.23), копією паспорта споживчого кредиту (а.с.25), офіційними правилами програми лояльності ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» для споживачів сервісу «SLON CREDIT» по продукту «Комфортний» (а.с.47-48), публічною пропозицією ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочину (а.с.53), правилами надання коштів або банківських матеріалів у кредит ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с.54-60). Згідно з умовами договору та паспорта споживчого кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надано кредит за продуктом «Комфортний». Сума кредиту становить 12 900 грн, строк кредитування 360 днів. У паспорті споживчого кредиту зазначено, що процентна ставка за користування кредитом становить 1,5 % на день, що відповідає орієнтовній реальній річній процентній ставці 547,35 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 69 660 грн. Також паспорт споживчого кредиту містить інформацію про порядок та строки повернення кредиту, наслідки невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а також інші істотні умови кредитування, передбачені законодавством про споживче кредитування. Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом заповнення позичальником електронної заявки в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та підтвердження його умов за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом використання інформаційно-телекомунікаційних систем та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, є правочином, що вважається укладеним у письмовій формі та має таку ж юридичну силу, як і договір, укладений на паперовому носії. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було перераховано відповідачу кредитні кошти у сумі 12 900 грн на банківську платіжну картку № [NUMBER] шляхом здійснення переказу через платіжну систему за участю фінансової установи ТОВ «ПЕЙТЕК», що надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Факт перерахування грошових коштів підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 02.07.2025 №20250702-648 (а.с.15), витягом з договору про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 06.06.2022 року, укладеного між ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с.29-30), а також додатковою угодою №3 від 31.10.2024 року до зазначеного договору (а.с.31). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом у гривні станом на 25.07.2025 року за кредитним договором №1579906 від 26.04.2024 року, наданого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становить 12 900 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом становить 69 273 грн, заборгованість по штрафу/пені за прострочення платежів становить 6 450 грн, а загальна сума заборгованості становить 88623 грн. (а.с.28). Відповідно до договору факторингу №27062025, укладеного 27.06.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с.62-66), додаткового договору №1 до договору факторингу №27062025 від 27.06.2025 року (а.с.66), реєстру боржників (а.с.14), платіжної інструкції в національній валюті від 01.07.2025 року №7210 (а.с.37) ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» право вимоги до відповідача за даним кредитним договором №1579906 від 26.04.2024 року. Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, за кредитним договором №1579906 від 26.04.2024 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Щодо розміру процентів за користування кредитом, суд виходить з наступного. Суд не може погодитися з розрахунками сторін щодо розміру процентів за користування кредитом, оскільки вони здійснені без належного врахування вимог законодавства щодо максимально допустимого розміру денної процентної ставки за споживчим кредитом. За таких обставин суд вважає за необхідне перевірити та визначити розмір процентів за користування кредитом з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» та прикінцевих і перехідних положень законодавства. Відповідно до умов кредитного договору №1579906 від 26.04.2024 року процентна ставка за користування кредитом становить 1,5 % на день від суми фактичної заборгованості. Разом з тим правовідносини сторін регулюються, зокрема, Законом України «Про споживче кредитування», який визначає правові та організаційні засади надання, обслуговування та повернення споживчих кредитів. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Законом України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Крім того, Законом України від 22.11.2023 №3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» запроваджено поетапне зменшення максимально допустимого розміру денної процентної ставки за споживчими кредитами. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень цього Закону протягом перехідного періоду максимальний розмір такої ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 % на день; протягом наступних 120 днів 1,5 % на день, після чого граничний розмір денної процентної ставки становить не більше 1 % на день. Як встановлено судом, кредитний договір між сторонами укладено 26.04.2024 року, тобто у період дії перехідних положень законодавства, коли максимально допустимий розмір денної процентної ставки становив 1,5 % на день, що відповідає умовам укладеного сторонами кредитного договору. Водночас після завершення встановленого законом перехідного періоду максимальний розмір денної процентної ставки за споживчим кредитом становить не більше 1 % на день, у зв`язку з чим зазначене обмеження підлягає застосуванню до подальшого періоду користування кредитом. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що проценти за користування кредитом підлягають нарахуванню за двома періодами: - за період з 26.04.2024 року по 21.08.2024 року відповідно до умов кредитного договору за ставкою 1,5 % на день, що становить 22 446 грн; - за період з 22.08.2024 року по 21.04.2025 року з урахуванням законодавчого обмеження у розмірі 1 % на день, що становить 31 347 грн. Таким чином, загальна сума процентів за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 53 793 грн. Щодо вимог позивача про стягнення штрафних санкцій, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який доповнено Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX та який набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного або надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції у розмірі 6 450 грн за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором. Разом з тим, з огляду на встановлений в Україні правовий режим воєнного стану, діють обмеження, передбачені пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які виключають відповідальність позичальника у вигляді неустойки (штрафу, пені) за порушення грошових зобов`язань. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 6 450 грн є безпідставними, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1579906 від 26.04.2024 року у розмірі 66 693 грн, з яких 12 900 грн заборгованість за тілом кредиту та 53 793 грн проценти за користування кредитом. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Щодо судових витрат, суд зазначає наступне. Позивач просив стягнути з відповідача в його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідач, у свою чергу, зазначила, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи, у зв`язку з чим просила зменшити їх розмір до 3 000 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, виходячи з такого розрахунку. Сума задоволених вимог позивача складає 66 693 грн зі заявлених 88 623 грн, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 822,97 грн (66 693 грн / 88 623 грн ? 2 422,40 грн = 1 822,97 грн). Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина 1, 2 статті 137 ЦПК України). Частина 4 ст.137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази: копія договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім Михайлом Михайловичем (а.с.35), копія заявки №12381 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.17), копія акту №12381 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.13), копія рахунку на оплату №12381-19/11-2025 від 19.11.2025 року (а.с.27). При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial