Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (по тексту рішення ТОВ «СВЕА ФІНАНС», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (по тексту рішення [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №2977347 від 23.02.2022 у сумі 38538,23 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7700,00 грн; заборгованість за процентами 30838,23 грн; а також стягнення 2422,40 грн сплаченого судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №2977347 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 7700, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надається строком на 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1, 99 % на день, знижена процентна ставка становить 0, 40 % в день. Звертає увагу, що 23.05.2023 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №01.02-25/23 за плату відступило, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №2977347. При цьому, згідно рішення від 25.03.2024 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» перейменовано на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, в результаті чого у сумі 38538,23 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7700,00 грн; заборгованість за процентами 30838,23 грн. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь вищезазначену заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно, належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзиву на позов не подавав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надавав. У відповідності до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 26.12.2025 ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області у даній справі відкрито провадження та постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.02.2026 постановлено провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №2977347 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до п. 1.2 договору, на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно вказаного кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 7700,00 гривень, а його строк 360 днів (п.1.3 договору). У відповідності до п. 1.4.1 договору, сторони погодили, що стандартна процента ставка становить 1, 99% в день та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Відповідно до п. 1.4.2. договору, сторони погодили що знижена процентна ставка становить 1, 99% в день та застосовується відповідно до умов визначених цим договором. Пунктом 1.5. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 1.5.1. за стандартною ставкою 45138, 26% річних; 1.5.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 45138, 26% річних. Пунктом 1.6. договору, визначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою 62862, 80 грн.; 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 62862,80грн. Як вбачається з матеріалів справи товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1. договору). Відповідач підписав вищезазначений електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е942. Також, відповідач підписав паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е942. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало 23.02.2022 позичальнику грошові кошти в сумі 7700,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024 №38310-0403. Із розрахунку заборгованості за договором №2977347 від 23.02.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 23.05.2023 вбачається, що [PERSON] за період з 23.02.2022 по 18.02.20223 має загальну заборгованість в розмірі 38538,23 грн, яка складається з 7700,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 30838,23 грн - заборгованість за відсотками. Крім цього встановлено і те, що 23.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» було укладено договір факторингу №01.02-25/23, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступає (передає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №01.02-25/23 від 23.05.2023 загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 38538,23 грн, яка складається з: 7700,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 30838,23 грн - заборгованість за відсотками. Згідно рішення №1 від 25.03.2024, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» перейменовано на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Тим самим позивач набув право вимоги до відповідача за договором №2977347 від 23.02.2022 у сумі 38538,23 грн, який не виконав належним чином свої зобов`язання за вказаним договором. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Крім того суд враховує наступне. Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі по тексту рішення - ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). У силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень статті 11 Закону «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII). У силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Суд враховує, що зібрані у справі докази вказують на те, що ТОВ «Лінеура Україна» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. Відповідач підписав цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Таким чином, кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладеним. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, сторони вказаного договору досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало відповідачу на картковий рахунок 7700,00 грн., що підтверджено документально. Після закінчення строку кредитування відповідач не повернув кредитні кошти в повному обсязі та не сплатив нараховані проценти, внаслідок чого на момент подачі позову виникла заборгованість у розмірі 38538,23 грн. У суду відсутні підстави вважати, що сторони не підписали належним чином договір, а тому не досягли згоди щодо усіх його істотних умов. Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved