Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Представник позивача Ткач В.В., який представляє інтереси [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Берегометська селищна рада Вижницького району, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку житлового будинку та господарських будівель і споруд та права власності на майно колишнього колгоспного двору. В позові вказувала, що [INFO] помер, [PERSON] , який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . При житті [PERSON] був головою колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований в погосподарській книзі №13 (станом на 1991 р.) Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області за №1163 та носить статус колгоспного двору, Разом з ним в одному будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] дружина, [PERSON] , [INFO] дочка. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є: дружина [PERSON] , дочки [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельних ділянок: площею 0,3984 га , цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0987 га та площею 0,2121 га , цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в с. Мигове на території Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Позивачка [PERSON] є померлому дружиною, а, [PERSON] , [PERSON] дочками. Також спадкоємцем майна померлого, [PERSON] був його батько [PERSON] , але [INFO] він помер і його донька, яка також є сестрою [PERSON] [PERSON] , яка не претендує на спадщину. Позивачі , як спадкоємці за законом прийняли спадщину, оскільки своєчасно звернулися до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І. із заявою про оформлення спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що складається із житлового будинку [ADDRESS] та земельних ділянок загальною площею 0,3984 га, 0,0987 га та 0,2121 га, що розташовані в с. Мигове на території Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Однак, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №400/02-31 від 29.11.2022 року відмовила Позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які мають право на обов`язкову частку за законом чи за заповітом не має. В силу ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з кількості спадкоємців, які прийняли спадщину, доля Позивачів в спадковому майні становить 1/3 частини житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Просили визнати за: - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , як спадкоємцем право власності на 1/9 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване у [ADDRESS] як належного їй майна колишнього колгоспного двору. - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , як спадкоємцем право власності на 1/9 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване у [ADDRESS] як належного їй майна колишнього колгоспного двору. 5.Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , як спадкоємцем право власності на 1/9 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване у [ADDRESS] в порядку спадкування за законом Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві позов підтримали просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в адресованій суду заяві позов визнала , не заперечувала щодо його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Берегометської селищної ради Вижницького району в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, первісний та зустрічний позови визнали, щодо їх задоволення не заперечували. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [INFO] помер, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видане виконкомом Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області серії [NUMBER] від 15.07.2009 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельних ділянок: площею 0,3984 га , цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0987 га та площею 0,2121 га , цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в с. Мигове на території Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. [PERSON] був головою колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] , який був зареєстрований в погосподарській книзі №13 (станом на 1991 р.) Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області за №1163 та носить статус колгоспного двору, що підтверджується витягом із погосподарської книги Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області за 1991- 1995 роки . Згідно довідки Мигівського старостинського округу №2 Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №02-370 від 03.10.2025 року станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , відносився до категорії колгоспних дворів, Членами даного колгоспного двору були: голова [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Мигівського старостинського округу №2 Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №2/433 від 04.12.2025 року на день смерті [PERSON] разом з ним в одному будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] дружина, [PERSON] , [INFO] дочка. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є: дружина [PERSON] , дочки [PERSON] та [PERSON] . Також спадкоємцем майна померлого, [PERSON] був його батько [PERSON] , але [INFO] він помер і його донька, яка також являється сестрою [PERSON] [PERSON] 10 квітня 2024 року заявою зареєстрованою в реєстрі за №317 серії НТВ №180195 посвідченою приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Мицкан Ж.І. зазначила, що: [INFO] помер її батько, [PERSON] , який проживав та був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] після смерті якого вона була спадкоємцем. [PERSON] прийняв спадщину у відповідній частці після смерті свого сина, її брата [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] відмовилася від частки після смерті брата, оскільки хоче, щоб дане майно належало його дітям [PERSON] , [PERSON] та його дружині [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які мають право на обов`язкову частку за законом чи за заповітом не має. Позивачі, як спадкоємці за законом прийняли спадщину, оскільки своєчасно звернувся до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І. із заявою про оформлення спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що складається із житлового будинку [ADDRESS] та земельних ділянок загальною площею 0,3984 га, 0,0987 га та 0,2121 га, що розташовані в с. Мигове на території Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Однак, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №400/02-31 від 29.11.2022 року відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно. Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт того, що особа за життя не оформила свого права на спадкове майно після смерті спадкодавця, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у її спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 350/1850/17. Відповідно до Цивільного кодексу України особа має право розподілити спадкове майно та призначити спадкоємців за допомогою заповіту. Водночас незалежно від змісту заповіту закон гарантує визначену частку спадщини, яка називається обов`язковою часткою, певній категорії осіб. Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved