Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] нею через інтернет-сторінку Instagram в інтернет - магазині за посиланням [INFO] було замовлено дві пари взуття та здійснена повна оплата. Зазначений інтернет магазин, з нікнеймом Lady's shoes fashion, створений та використовується фізичною особою - підприємцем [PERSON] , яка здійснює роздрібну торгівлю через поштове замовлення та мережу інтернет. 27.09.2025 позивачкою було здійснено оплату замовлення та перераховано відповідачці 4750 грн. за дві пари кросівок. Однак, [PERSON] отримано було тільки одну пару. Станом на момент подачі позову відповідачка не направила позивачці замовлену та повністю оплачену пару взуття білі кросівки вартістю 2400 грн. (2300 грн. з урахуванням 100 грн. знижки) та не повернула сплачені нею гроші. На підставі наведеного, [PERSON] просить стягнути з ФОП [PERSON] 2300 грн. сплачених за непоставлений товар та 10000 грн. моральної шкоди. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 27.01.2026 відповідачці був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідачка повідомлялася належним чином, у встановлений законом порядок. Відповідачка у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 25.02.2026 провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 2300 грн. за непоставлений товар закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.09.2025 [PERSON] , через Інтернет сторінку в месенджері Instagram в інтернет - магазині за посиланням [INFO] було замовлено дві пари взуття та здійснена повна оплата. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано скріншоти листування з магазином з нікнеймом Ladys_shoes_fashion__ в додатку Instagram. Зазначений інтернет магазин, з нікнеймом Lady's shoes fashion, створений та використовується фізичною особою - підприємцем [PERSON] , яка здійснює роздрібну торгівлю через поштове замовлення та мережу інтернет, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 23.01.2026. Відповідно до платіжної інструкції № 2.328338721.1, 27.09.2025 [PERSON] на рахунок [PERSON] було перераховано 4750 грн., призначення платежу: оплата за товар, замовник [PERSON] 03.12.2025 позивачем було направлено претензію відповідачу щодо досудового врегулювання спору. Після відкриття провадження у справі 29.01.2026 відповідачкою було повернуто 2300 грн. на рахунок позивачки. Оскільки ухвалою суду від 25.02.2026 провадження у справі закрито в частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, а тому розглянувши позовну вимогу про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України). У відповідності до ч. 4 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Згідно зі статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц та у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №755/3509/18. Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи викладене, позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача підлягає до задоволення відповідно до положень ст.ст.23, 1167 ЦК України, оскільки суд вважає, що позивачці була завдана моральна шкода внаслідок порушення відповідачкою договірних зобов`язань, у зв`язку із неотриманням товару та порушенням права [PERSON] як споживача остання зазнала моральних переживань, які полягали у душевних стражданнях пов`язаних із неотриманням замовленого і оплаченого товару на протязі тривалого періоду часу (близько 4 місяців), неповерненням продавцем-відповідачем по справі грошових коштів в сумі 2300грн. протягом тривалого періоду часу (близько 4 місяців) та повернення вказаних коштів лише під час розгляду справи у суді. Також, при вирішенні даного питання суд вважає необхідним керуватись принципом співмірності щодо завданої матеріальної шкоди, що існувала на момент звернення до суду, та розміром моральної шкоди, яка стягується судом. Враховуючи принципи розумності та справедливості щодо стягнення шкоди, судову практику, що склалася, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial