Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

У грудні 2025 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 03.12.2025 у розмірі 127012,20 грн., а також судових витрат у виді судового збору у розмірі 1211,20 грн. та витрат на оплату професійної правничої допомоги. Також у позовній заяві позивач повідомив про орієнтовний розрахунок витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 30000,00 грн., а також про те, що відповідні документи на підтвердження цих витрат будуть надані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду по суті позовних вимог. В судовому засіданні 19.02.2026 представник позивача, адвокат Мустіпан О.В., заявила про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по суті позову нею буде подано остаточний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та докази на його обґрунтування. Заочним рішенням Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 19.02.2026 позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики задоволено: стягнуто з відповідача заборгованість за вказаним договором у розмірі 127012,20 грн., а також судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 24.02.2026 позивач через представника, адвоката Мустіпан О.В., подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Дослідивши матеріали заяви, проаналізувавши відповідні норми процесуального права, суд приходить до такого. Відповідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. За змістом ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається із матеріалів справи, попередній розрахунок витрат на правову допомогу адвоката становив 30000 грн. 00 коп. Водночас із заяви про ухвалення додаткового рішення судом встановлено таке. Адвокат Мустіпан Ольга Володимирівна надає правничу допомогу позивачу на підставі Договору від 18 грудня 2025 (далі - Договір). Сторонами Договору було узгоджено, що оплата наданої адвокатом правничої допомоги здійснюється на підставі підписаних Сторонами Актів, про що викладено у Договорі. Відповідно до Акту № 1 від 19.02.2026 року приймання-передачі послуг за Договором, адвокатом Мустіпан Ольгою Володимирівною було надані такі правничі послуги Позивачу: підготовка, подання до Вознесенівського районного суду м. Києва позовної заяви до [PERSON] про боргу, 1 година 4000 гривень; участь у судовому засіданні Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя 22.01.2026 року, 0,5 години 2000 гривень; участь у судовому засіданні Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя 19.02.2026 року, 0,5 години 2000 гривень. Таким чином, загальна вартість наданої позивачу професійної правничої допомоги адвоката узгоджена ними у розмірі 8000 гривень. Виходячи з обсягу виконаних послуг, розміру задоволених позовних вимог, складності справи, кількості витрачених годин на надання правової допомоги позивачу, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, та підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved