Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 21 серпня 2010 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 79; просить залишити позивачці прізвище [PERSON] ; стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову покликається на те, що 21 серпня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилось дочка [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що з 2018 року з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Остаточно втрачено почуття любові. У сторін різні погляди на життя, на спільне існування. Кожен зі сторін живе власним життям і подальше їх співіснування неможливе. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 08 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не прибула, про розгляд справи повідомлялася належним чином шляхом надсилання повідомлення в додаток «Viber» на номер телефону [NUMBER] , та просить позов задовольнити, заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлялася належним чином шляхом направлення конверту з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02 березня 2026 року, є дата складення повного судового рішення 03 березня 2026 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову зважаючи на таке. Як встановив суд, позивач та відповідач зареєстрували шлюб 21 серпня 2010 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 79, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно серії [NUMBER] . У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З пояснень, наведених позивачкою у позовній заяві, яких відповідач не заперечив, встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Остаточно втрачено почуття любові. У сторін різні погляди на життя, на спільне існування. Кожен зі сторін живе власним життям і подальше їх співіснування неможливе. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду є підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved