Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою, у якій просить визнати виконавчий напис № 31092, вчинений 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованості в розмірі 19500 грн. 00 коп. таким, що не підлягає виконанню, стягнути судові витрати. 06.05.2021 на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №31092, що вчинено 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. (ВП №65322168). 03.03.2025 Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. прийнято виконавче провадження №65322168. Позивач заперечує проти існування заборгованості перед ТОВ «АІА Фінанс Груп» у розмірі 19500 грн. 00 коп., виконавчий напис вчинено з порушеннями діючого законодавства. Позивач впевнений, що нотаріус, в порушення вимог закону, не отримував від відповідача первинних документів, що підтверджують безспірність вимоги про стягнення заборгованості. Окрім цього, позивач не був належним чином повідомлений про наявність до нього письмової вимоги про усунення порушень фінансового характеру. Разом з позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просив зупинити стягнення за виконавчим написом вчиненим приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрованим в реєстрі №31092 від 18.03.2021 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» боргу у сумі 19500,00 грн., до набрання законної сили рішенням суду по справі. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.09.2025 заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом вчиненим приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрованим в реєстрі №31092 від 18.03.2021 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» боргу у сумі 19500,00 грн., до набрання законної сили рішенням суду по справі. Представник відповідача ТОВ «АІА Фінанс Груп» відзив на позовну заяву не надав. Приватний виконавець Нордіо В.В. надав письмову заяву про зменшення витрат на правничу допомогу. Щодо позовних вимог пояснення відсутні. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.09.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 06.05.2021 на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №31092, що вчинено 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. (ВП №65322168). 03.03.2025 Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. прийнято виконавче провадження №65322168. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17. Враховуючи, що дослідити документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, та встановити безспірність заборгованості станом на час вчинення останнього суду не вдалося за можливе, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги - такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн. за заяву про забезпечення позову та судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за подачу позовної заяви. Зважаючи на викладене, з ТОВ «АІА Фінанс Груп» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та судовий збір у сумі 605,60 грн. за заяву про забезпечення позову. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8600 грн. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи звернення до суду з позовною заявою, сформованою через електронну систему «Електронний суд», віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Outcome: approved