Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

03.02.2026 представниця заявниці [PERSON] - адвокат Кучерява Т.В., через засоби поштового зв`язку, звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт належності заявниці [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло від 27.06.2002. В обґрунтування заяви представниця заявниці вказує, що заінтересованою особою заявниці [PERSON] відмовлено у реєстрації права власності на належну їй житлову квартиру через розбіжність написання її імені у свідоцтві про право власності на житло як « [PERSON] » та у паспорті громадянина України як « [PERSON] ». Внаслідок даних розбіжностей заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. 05.02.2026 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судове засідання заявниця та її представниця адвокат Кучерява Т.В. не з`явились, остання подала до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримують та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Центру надання адміністративних послуг в судове засідання не з`явився. Однак на адресу суду надійшла заява про розгляд вказаної справи у відсутність представника центру. При вирішенні справи заінтересована особа покладається на розсуд суду. Дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Диканської селищної ради 27.06.2002 видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] (а.с.25). У вказаному договорі ім`я [PERSON] вказано « [PERSON] ». Як вбачається зі свідоцтва про народження та свідоцтва про встановлення батьківська, яке заповнено російською мовою, ім`я дитини зазначено « [PERSON] » (а.с. 11-12). При цьому, як вбачається з належно завіреного повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження повне та вірне прізвище та ім`я по батькові заявниці [PERSON] . Крім того, з вказаного витягу вбачається, що внесено зміни до актового запису про народження в частині прізвища дитини, яке змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.13-16). 27.11.2015 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.17). В подальшому, 28.06.2025 заявниця зареєструвала новий шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] », як вбачається з відповідного свідоцтва про шлюб. Після укладення шлюбу заявниця має повні анкетні дані [PERSON] (а.с.19). З поданої належно завіреної копії паспорта громадянина України, ім`я та по батькові заявниці [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З вказаного слідує, що свідоцтво про право власності на житло, яке видане 27.06.2002 року виконавчим комітетом Диканської селищної ради, виданий заявниці, та такий правовстановлюючий документ належить останній і виданий саме [PERSON] , а наявність розбіжності в написанні імені останньої зумовлено через некоректний переклад на українську мову. Відповідно до ч. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по - батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Даний факт має для заявниці [PERSON] юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо. Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 27.06.2002 року.

Outcome: approved