Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Стислий виклад обставин справи ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (надалі ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в сумі 10 433,44 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.08.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою укладено договір про споживчий кредит № 103173843, відповідно до якого відповідачці надано кредит у розмірі 3 200,00 грн на умовах визначених кредитним договором, а відповідачка зобов?язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. Вказує, що Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідачка не виконав належним чином умов кредитного договору. 27.06.2023 ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали Договір відступлення прав вимоги № 100-МЛ/Т, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 103173843 від 05.08.2022. Позивач вказує, що станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 10 433,44 грн, з яких: 1 760,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 065,44 грн - заборгованість за відсотками, 608,00 грн - заборгованість за комісією. Додатково вказує, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» понесено витрати в сумі 8 000,00 грн на професійну правничу допомогу АО «Апологет» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, що підтверджується актом наданих послуг правової (правничої) допомоги та детальним описом наданих послуг № Д/4934 від 22.10.2025. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором, що становить 10 433,44 гривень та понесені судові витрати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою від 05.11.2025 судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д. дану справу передано за підсудністю до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області. 01.12.2025 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею визначено Єрмак Н.В. Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Савчук Г.М. № 83 від 06.01.2026, у зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Салтівського районного суду міста Харкова Єрмак Н.В. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 348/2822/25 між суддями, внаслідок якого головуючою суддею обрано Ковалюк О.М. Ухвалою судді від 09.01.2026 справу прийнято до свого провадження, постановлено перейти від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін Представник позивача в судове засідання не з?явився, однак в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з?явивилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи. Судова повістка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на 29.01.2026 вручена особисто. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що згідно з анкетою-заяви на кредит № 103173843 від 05.08.2022 визначено умови кредитування, дані позичальника та Процес оформлення та розгляду заяви 103173843, згідно якого Підписання договору відбулось 05.08.2022 о 05:40:08 (а.с. 13 на звороті - 14). 05.08.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором F12985 укладено договір про споживчий кредит № 103173843, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» надає позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 3 200,00 грн на строк 105 днів до 18.11.2022. Пільговий період складає 15 днів за ставкою 2,0% за день від фактичного залишку кредиту, після якого настає поточний період 90 днів за ставкою 3% за день від фактичного залишку кредиту. Сторонами узгоджений графік платежів. Комісія за надання кредиту 608,00 грн (а.с. 6-12). Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (пункт 2.2.2 кредитного договору). Із положень пункту 2.3.1 кредитного договору слідує, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Зазначені обставини підтверджуються: копією договору про споживчий кредит № 103173843 від 05.08.2022 (а.с. 6-11); копією графіку платежів за договором про споживчий кредит (а.с. 11 на звороті); копією паспорта споживчого кредиту (а.с. 12); довідкою ТОВ «МІЛОАН» про ідентифікацію, про укладення кредитного договору за аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора F12985 (а.с. 13); копією анкети-заяви на кредит № 103173843 від 05.08.2022 (а.с. 13-14); копією платіжного доручення № 48907811 від 05.08.2022 про перерахування [PERSON] коштів у сумі 3 200,00 грн за договором № 103173843 (а.с. 14 на звороті); копією відомості ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором (а.с. 15); копією виписки з особового рахунка на ім?я [PERSON] , де зазначено, що станом на 22.10.2025 заборгованість відповідачки становить 10 433,44 грн (а.с. 16). 27.06.2023 ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали договір відступлення прав вимоги № 100-МЛ/Т, згідно з яким та відповідно до копії акта приймання-передачі реєстру боржників від 27.06.2023 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «МІЛОАН», зокрема згідно з копією витягу з реєстру боржників за договором № 100-МЛ/Т, в якому під порядковим номером 1331 вказана відповідачка з сумою заборгованості 10 433,44 грн (а.с. 26) набуло права вимоги до [PERSON] на загальну суму 10 433,44 грн, з яких: 1 760,00 грн - тіло кредиту; 8 065,44 грн - відсотки за користування ним; 608 00 грн - комісія (а.с. 16 на звороті - 26). З метою досудового врегулювання спору між сторонами ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 16.10.2025 звернулось з претензією № 22835878/516 до [PERSON] про негайну сплату заборгованості в сумі 10 433,44 грн (а.с. 25 на звороті), однак відповідачка борг не оплатила. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Внаслідок непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства. Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов?язаний виконати свій обов?язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов?язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов?язання не допускається. У частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Стаття 512 ЦК України регламентує, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд констатує факт порушення прав позивача щодо повернення кредитних коштів з огляду на нижчевикладене. З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103173843 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором F12985, на виконання якого на рахунок відповідачки ТОВ «МІЛОАН» було перераховано грошові кошти в розмірі 3 200,00 грн, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, як видно з відомості ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, відповідачкою було вчинено дії для пролонгації кредитування, зокрема, здійснено сплату комісії за пролонгацію кредиту, частково сплачено проценти по кредиту та частково тіло кредиту, відтак строк кредитування було продовжено. Окрім того, згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за договором № 103173843, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. І зрештою, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідачки, приймається судом, як достовірний. Враховуючи відступлення ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 103173843 від 05.08.2022 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» згідно договору відступлення прав вимоги № 100-МЛ/Т від 27.06.2023 суд вважає, що не повернувши до цього часу отримані в кредит кошти, відповідачкою порушено право позивача, а позов ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є обґрунтованим. Суд враховує також, що договір про споживчий кредит, укладений між відповідачкою та первісним кредитором, та договір відступлення права вимоги, у встановленому порядку недійсними не визнані, відтак, оскільки згідно норм ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів, суд вважає, що позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за спірним кредитним договором. З огляду на викладене, слід стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 10 433,44 грн, з яких: 1 760,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 065,44 грн - заборгованість за відсотками, 608,00 грн - заборгованість за комісією. Розподіл судових витрат Статтею 265 ЦПК України передбачено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правову допомогу в сумі 8 000,00 грн, які є видом судових витрат. Вирішуючи дану вимогу, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На обґрунтування розміру судових витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025; копію акта № Д/4934 наданих послуг від 22.10.2025; копію детального опису наданих послуг, виконаних АО «Апологет» (а.с. 29 на звороті - 31). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. Суд не зобов?язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved