Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

У грудні 2025 року позивач [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 01 серпня 2009 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені фактично декілька років тому. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить його інтересам та є формальним, спору щодо місця проживання дітей чи поділу майна немає, а тому просив позов задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21 січня 2026 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Після усунення недоліків представником позивача, ухвалою суду від 13 лютого 2026 року розгляд справи було продовжено, судове засідання призначено на 23 лютого 2026 року. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У матеріалах справи наявні відомості про підтримання позовних вимог. 22 грудня 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій вона позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу без її участі. Відповідно до частини 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб, Серії [NUMBER] від 01.08.2009 року, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.08.2009 року, який зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 449. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серії [NUMBER] від 07.07.2010 року, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 683, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серії [NUMBER] від 03.11.2015 року, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1106. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частиною 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачка [PERSON] повністю визнала позовні вимоги, подавши відповідну заяву, суд приймає визнання нею позову, так як це не суперечить закону і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. Суд бере до уваги, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини між ними припинені. Примирення між сторонами не відбулося, надання строку на примирення суд вважає недоцільним, оскільки наміри позивача розірвати шлюб є стійкими, а відповідач проти позову не заперечує. Збереження сім`ї неможливе, і подальше перебування сторін у зареєстрованому шлюбі суперечить їх інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню позивача. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Вимог щодо поділу спільного майна подружжя, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей сторонами у межах даного провадження не заявлено. При реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на « [PERSON] ». Оскільки відповідач у своїй заяві нічого не зазначила щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу та не заявляла вимог про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище. Питання щодо стягнення аліментів та поділу спільного майна в рамках даної справи сторонами не порушувалося. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: approved