Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення загальної суми заборгованості за Кредитним договором №1382-7934 від 18.04.2024, в розмірі 23 717,50 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 5 207,25 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18 510,25 гривень; а також стягнення з відповідача на його користь судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї позовної заяви. Позов мотивує тим, що 18.04.2024 року між позивачем і відповідачем за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) було укладено кредитний договір №1382-7934, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на платіжну карту в розмірі 5 300,00 гривень, строком кредитування 300 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. Укладений кредитний договір разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими відповідач був ознайомлений. Зазначений кредитний договір між сторонами був укладений у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, ознайомлено з правилами надання споживчих кредитів та інших супутніх документів, котрі в подальшому були підписані відповідачем. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в розмірі 5 300 гривень на картковий рахунок. Обов`язки, передбачені договором, відповідач не виконує, у зв`язку з чим станом на 14.07.2025 виникла заборгованість за наданим кредитом у розмірі 40 446,98 грн. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 16 729,48 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 23 717050 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 04.11.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій просив відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог, з мотивів та підстав, викладених у ньому. Зазначив, що умови кредитування як зазначає позивач не було погоджені сторонами, письмового договору кредиту не було як такого, тому розраховані стороною позивача суми боргу є невірними та завищеними, відповідач заперечує щодо позовних вимог позивача, відповідач погоджується повернути позивачу суму боргу позики, відповідач заперечує щодо розрахунку боргу за нарахованими процентами, сума боргу за нарахованими процентами не передбачена умовами договору, сума боргу за нарахованими процентами не співмірна із сумою боргу позики. 07.11.2025 від представника позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення, у яких просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з мотивів та підстав, викладених у них. 23.02.2026 від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд та вирішення справи без участі Відповідача та врахування пояснень. Зазначив, що із заявляних позовних вимог Позивача належними і такими що підлягають до стягнення є тіло кредиту 5 207,25 грн, які відповідач визнає та вважає належним до стягнення. Проценти за користування кредитом нараховано позивачем Відповідач вважає завищеними, оскільки позивач мав право нараховувати проценти за користування лише в межах періоду користування кредитом та пропорційно до тіла кредиту. Судовий збір просив розподілити пропорційно відповідно до задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове визнання позову відповідачем в частині тіла кредиту, просив повернути позивачу 50% судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити та його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 18 квітня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1382-7934 у вигляді електронного документа, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 5 300,00 гривень, строком кредитування 300 днів, зі сплатою зниженої процентної ставки 2,50% в день, стандартної процентної ставки 2,50% в день. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5 300 гривень підтверджено довідкою про перерахування суми кредиту №1382-7934 від 18.04.2024 та не заперечується відповідачем, розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 14.07.2025, загальна заборгованість становить 40 446,98 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 5 207,25 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 35 239,73 гривень. Як вбачається з матеріалів позовної заяви Кредитодавцем (ТОВ «Укр Кредит Фінанс») було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника ( [PERSON] ) Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 16 729,48 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 23 717,50 гривень. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом 5 207,25 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 18 510,25 гривень; що разом становить 23 717,50 гривень. У позовній заяві ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Відповідач, при цьому, зазначає суду, що нараховані позивачем проценти у розмірі 18 510,25 грн є неспівмірними із тілом кредиту, та більш того нарахованими поза строком кредитування. Більше того, заперечив щодо розрахунку боргу за нарахованими відсотками. Суд, оцінуючи зауваження представника відповідача до умов кредитного договору, не приймає їх до уваги та розцінює їх як спосіб уникнення від відповідальності, врахувавши наступне. Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі. Про таке зазначено у правових висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17. Обов`язком суду є встановити розмір невиконаних зобов`язань та захистити порушене право у спосіб, передбачений процесуальним законом. Як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року справа № 320/8618/15-ц провадження № 61-4393сво18, на суд покладено обов`язок з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню. Як вбачається з детального розрахунку заборгованості за договором № 1382-7934 від 18.04.2024, проценти за користування кредитом нараховані у межах строку дії кредитного договору, а саме за період з 18.04.2024 по 11.02.2025. Зазначене вище нівелює твердження сторони відповідача про нарахування відсотків поза межами строку кредитування. Більше того, сторорна відповідача розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами також не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги в частині нарахованих відсотків. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеним кредитним договором відповідач також суду не надав. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно з ст. 64 ЦПК України. На веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник відповідача у своїх запереченнях посилався на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір № 1382-7934 від 18.04.2024 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Інші заперечення сторони відповідача не спростовують зазначених висновків суду. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 гривень, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача. Суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо повернення позивачу 50% судового збору, оскільки вказана вимога прямо суперечить положенням ч.1 ст. 142 ЦПК України, яка стосується визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Outcome: approved