Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 27.05.2006 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 26. Позов мотивує тим, що 27.05.2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 26. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім і продовжує навчання за кордоном у Швеції і неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Сімейне життя у сторін не склалось і з червня 2025 року вони припинили сімейні стосунки, разом не проживають, спільне господарство як і спільний бюджет не ведуть. Відповідач проживає з іншою жінкою. На даний час шлюб сторін носить виключно формальний характер, його збереження є неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Герасимчук О.О. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи без їхньої участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.05.2006, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім і продовжує навчання за кордоном у Швеції і неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою, що підтверджується свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] . Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідач заперечень щодо розірвання шлюбу не надав, що свідчить про небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінювати своє прізвище на дошлюбне. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції АТ "Приватбанк" від 11.11.2025 позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.. З огляду на викладене, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, у підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено ордер адвоката Серія АВ № 1241675 від 13.11.2025 та розрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги від 13.11.2025 року, згідно якого позивач сплатила адвокату Куцяку Ф.Г. 1200 грн. за надання правничої допомоги, а тому суд вважає за можливе саме таку суму понесених нею та документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved