Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», позивач) через свого представника адвоката Пархомчука Сергія Валерійовича (далі Пархомчук С.В., представник позивача) звернувся до Олевського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] , відповідачки) про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 14.06.2021 року між ТОВ ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір №36218 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 грн.; дата надання кредиту: 14.06.2021 року; строк кредиту: 18 днів; валюта кредиту: UAН; стандартна процентна ставка 2,5% в день або 912,5% річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 22.07.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 11900 грн. 00 коп., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі, що становить 2000 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за процентами в розмірі, що становить 9900 грн. 00 коп. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №02-17/02/2022 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Враховуючи наведене, представник позивача просить суд відкрити провадження по справі, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №36218 від 14.06.2021 року в сумі 11900 грн. 00 коп. та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання учасників справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у цивільній справі №287/2553/24 Русина М.Г. 10.04.2025 року, на адресу суду від представника позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» - адвоката Пархомчука С.В., за допомогою підсистеми «Електронний суд», надійшла заява про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. У поданій заяві адвокат Пархомчук С.В. просить суд стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500 грн. 00 коп. Розгляд заяви про розподіл судових витрат здійснити без участі представника позивача. Не заперечують проти винесення заочного рішення. Суддею Русиним М.Г. провадження по справі не відкривалося та цивільну справу до розгляду призначено не було. 10.11.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Олевського районного суду Житомирської області, у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади судді, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та матеріали вказаної цивільної справи передано для розгляду судді Винару Л.В. Оскільки, відповідачкою у позовній заяві зазначена фізична особа, суд у відповідності до вимог ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця проживання з проханням надати інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки [PERSON] 14.11.2025 року на запит суду від Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області надійшла інформація зі змісту якої слідує, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] . Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області Винара Л.В. від 17.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Визначено дату судового засідання. У судове засідання позивач та представник не з`явились, у прохальній частині позовної заяви та у заяві про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат просить проводити розгляд справи без його виклику. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до суду повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, виклик відповідачки до суду було здійснено шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади. Враховуючи наведене, на переконання суду відповідачка не з`явилася у судові засідання без поважних причин. Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомила про причини неявки в судове засідання, відзиву не подала, на підставі статей 280-282 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №36218. Відповідно до п. 1.1 п. 1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається строком на 18 днів, тобто до 01.07.2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором (п. 1.3). Відповідно до п. 2.2 договору сума кредиту, комісія за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться за на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки (п. 2.3) Кредитний договір підписаний відповідачкою [PERSON] за допомогою електронного підпису AV9503, рахунок позичальника № [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки директора ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» Ткаченка Д. від 21.05.2024 року вих. №4222/05 ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс Platon була проведена успішна транзакція. Сайт торговця: AVIRACREDIT.COM.UA, тип транзакції: видача, номер транзакції: 32367-41627-75693, сума, грн. 2000.00, дата та час проведення: 2021-06-14 15:36:05, номер платіжної картки: № [NUMBER] , емітент платіжної картки: PRIVATBANK. Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором №36218 заборгованість [PERSON] станом на 25.06.2024 року становить 11900 грн. 00 коп., яка складається з 2000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 9900 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за процентами. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 за умовами якого предметом даного договору є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне у майбутньому (майбутня вимога). На умовах даного договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (додаток №1 до цього договору). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 року до ТОВ «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №36218 від 14.06.2021 року у загальній сумі 11900 грн. 00 коп., яка складається з 2000 грн. 00 коп. сума виданого кредиту, 9900 грн. 00 коп. залишок по відсотках. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону. Відповідно до положень ст.12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону). Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки букв, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (постанова Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту №36218 від 14.06.2021 року (індивідуальна частина) був підписаний відповідачкою [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, отриманого нею на номер мобільного телефону у вигляді смс-повідомлення, що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст. ст. 10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідачки з усіма його істотними умовами. В протилежному випадку - без здійснення входу відповідачки на веб-сайт кредитодавця за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання нею одноразового ідентифікатора у виді смс-повідомлення, укладення кредитного договору було б технічно неможливим. Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19. Належних доказів на спростування тверджень позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» щодо здійснення саме відповідачкою [PERSON] електронного підпису кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора суду надано не було. Згідно положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки за договором №36218 від 14.06.2021 року вбачається, що сума заборгованості за кредитом складає 11900 грн. 00 коп., яка складається з 2000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 9900 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за процентами. Наведений позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» розрахунок заборгованості [PERSON] відповідає умовам кредитного договору щодо розміру та строку сплати відповідачкою передбачених ним платежів, в тому числі нарахування процентів за процентною ставкою 2,5% на добу, що становить 50,00 грн. (2,5% від 2000,00 грн.) протягом 18-денного строку, визначеного в пункті 1.2 Договору, на загальну суму 900,00 грн. та в подальшому згідно з пунктом 2.3 Договору протягом 180-ти днів на загальну суму 9000,00 грн., а всього: 9900,00 грн. При цьому суд, виходячи з положень ч. 2 ст. 614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачкою по справі [PERSON] не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання нею зобов`язань за кредитним договором, в тому числі не спростовано наданого позивачем розрахунку заборгованості та її розміру. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачкою [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності договору про надання фінансового кредиту №36218 від 14.06.2021 року, укладеного між нею та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», а також договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ». Зазначені договори з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавались судом недійсними. Отже, набуття позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» права вимоги заборгованості за договором №36218 від 14.06.2021 року у передбаченому законом порядку та у визначеному згідно умов цього договору розмірі під час судового розгляду відповідачкою спростовано не було. Судом також враховується, що у даній справі кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачкою не оспорювався та не визнавався недійсним, дії фінансових установ щодо виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості відповідачкою не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості та тілом кредиту і її розміру. На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачкою по справі своїх зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту №36218 (індивідуальна частина) від 14.06.2021 року щодо повернення суми кредиту та інших, передбачених ним платежів (зокрема, процентів за користування кредитом) у розмірах та строки, передбачені цим договором, право грошової вимоги за яким у встановленому законом порядку було набуте позивачем на підставі договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 року та дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення із [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за вказаним вище договором в загальному розмірі 11900 грн. 00 коп. Розподіл судових витрат між сторонами. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн. 00 коп. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи додано: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, акт про отримання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як зазначено вище, сторона позивача надала суду договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, акт про отримання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Разом з тим, згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зваживши ступінь складності справи та надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги поза судовим засіданням, враховуючи принцип співмірності суд вважає, що на користь позивача з відповідачки слід стягнути суму витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 гривень. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивачем при зверненні до суду через систему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved