Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 11.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №69. В обґрунтування позову зазначено, що 11.08.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу дітей не має, але відповідач розірвати добровільно шлюб через органи РАЦСу не бажає. Причиною розірвання шлюбу є те, що в період спільного життя подружжя виявило, що має різні характери та погляди на спільне життя, що привело до того, що відповідач пішов від мене та більш 4 років відповідач та позивач шлюбні відносини не підтримують, що як наслідок, призвело до фактичного розпаду сім`ї. Рішення розірвати шлюб прийняте позивачем не під впливом емоцій, воно є обдумане та зважене. Час на примирення не потрібен. Шлюб носить лише формальний характер. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, але в резолютивній частині позовної заяви просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав. Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved