Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8829535. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 7 від 26.06.2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8829535 в розмірі 21173,26 грн., з яких: 5450 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3883,13 грн. сума заборгованості за відсотками; 940,13 грн. сума заборгованості за комісією та 10900 грн. сума заборгованості за неустойкою. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 21173,26 грн., з яких: 5450 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3883,13 грн. сума заборгованості за відсотками; 940,13 грн. сума заборгованості за комісією та 10900 грн. сума заборгованості за неустойкою. Ухвалою суду від 06.01.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.02.2025 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8829535 на суму 5450 грн. строком на 364 дні, денна процентна ставка 0,997 % в день. Згідно п. 2.2.8 Договору, комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого Кредиту (що в грошову еквіваленті складає 940,13 грн.). Із матеріалів справи вбачається, що «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 27.11.2025 року. Отже, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 7 від 26.06.2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8829535 в розмірі 21173,26 грн., з яких: 5450 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3883,13 грн. сума заборгованості за відсотками; 940,13 грн. сума заборгованості за комісією та 10900 грн. сума заборгованості за неустойкою. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 21173,26 грн., з яких: 5450 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3883,13 грн. сума заборгованості за відсотками; 940,13 грн. сума заборгованості за комісією та 10900 грн. сума заборгованості за неустойкою. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5450 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 3883,13 грн. та комісією в розмірі 940,13 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується нарахування позивачем неустойки в розмірі 10900 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено неустойку за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 8829535 від 24.02.2025 року в розмірі 10900 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 8829535 від 24.02.2025 року, у розмірі 10273,26 грн., з яких: 5450 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3883,13 грн. сума заборгованості за відсотками; 940,13 грн. сума заборгованості за комісією. Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 10273,26 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1175 грн. 10 коп. пропорційно частині задоволених вимог (48,51 %).

Outcome: partial