Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 02.01.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 0682879025/1, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 4000,00 грн строком на 3 роки, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,75 відсотків. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе за договором зобов`язань, у неї виникла заборгованість, яка становить 58670,00 грн, та складається із: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 54670,00 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками. 11.02.2022 було укладено договір № 11-02/22, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0682879025/1. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0682879025/1. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 0682879025/1 від 02.01.2021. Відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 58670,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 54670,00 грн. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором в сумі 58670,00 грн, та стягнути сплачені судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце слухання справи повідомлялась завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленням, шляхом надіслання судового виклику у вигляді електронного документа на його електронну адресу, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2025 відкрито провадження по даній справі. Постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Станом на день винесення рішення відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що між 02.01.2021 між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 0682879025/1, шляхом підписання заявки-анкети № 3415193 від 02.01.2021, акцепту оферти від 02.01.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заявки-анкети, та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника (а.с. 8-10). Згідно з вказаним договором, в тому числі на умовах фінансового кредиту, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови, а саме: розмір кредиту 4000 грн, строк користування кредитом 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка за користування кредитом номінальна та пільгова 1,75%, загальна вартість кредиту 2100,00 грн, та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Відповідно до умов викладених в оферті, пропозиція (оферта), акцепт оферти, Правила та заявка-анкета становлять єдиний документ - договір. Відповідно до умов договору: відсоткова ставка 1,75 за один день користування кредитом за умови дії програми лояльності; річна відсоткова ставка 638,75% за умови дії програми лояльності. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом. Реальна річна відсоткова ставка 1277,50%, яка застосовується за умови неналежного виконання умов договору. Згідно повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 09.07.2025, на картку відповідача [PERSON] № [NUMBER] , 02.01.2021 перераховано кошти в сумі 4000,00 грн через систему iPay.ua 76613469 (а.с. 31). 11.02.2022 укладено договір факторингу № 11-02/22, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0682879025/1 від 02.01.2021 (а.с. 39-53). 10.01.2023 укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0682879025/1 від 02.01.2021 (а.с. 54-71). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 10.01.2023 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 105290,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 101290,00 грн заборгованість за відсотками (а.с. 72). У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором № 0682879025/1, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка згідно розрахунків, складених ТОВ «ІНФІНАНС», ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» становить 155270,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 101290,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 49980,00 грн заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) (а.с. 33-38). Разом з тим, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 58670,00 грн, з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 54670,00 грн. Мотиви, з яких виходить суд та застовані норми права: Щодо укладення кредитного договору. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження законності та обґрунтованості позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надало суду договір позики № 0682879025/1 від 01.01.2021, укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] (шляхом підписання заявки-анкети № 3415193 від 02.01.2021, акцепту оферти від 02.01.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та отримання кредиту згідно заявки-анкети), і підписаного відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 3n6j0u; повідомлення від 09.07.2025 про перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача; розрахунки заборгованості за договором позики, тощо. Відповідач [PERSON] не оспорила у встановленому законом порядку укладення нею вказаного договору позики, а також не надала суду належних і допустимих доказів виконання нею зобов`язань за даним договором позики у повному обсязі. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за договором позики № 0682879025/1 від 01.01.2021. Щодо переходу прав вимоги за кредитним договором. 11.02.2022 укладено договір факторингу № 11-02/22, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0682879025/1 від 02.01.2021. 10.01.2023 укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0682879025/1 від 02.01.2021. Факт переходу права вимоги до позивача за договором позики № 0682879025/1 від 02.01.2021 підтверджується актами приймання-передачі реєстрів боржників та реєстрами боржників, підписаними представниками сторін договору та скріпленими печатками Товариств. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Дані договори є результатом домовленості сторін і відповідають загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 10.01.2023 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 105290,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 101290,00 грн заборгованість за відсотками. Обидва договори (факторингу та відступлення прав вимоги) та реєстри боржників містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати договору позики, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , та суми заборгованостей. Договори та акти приймання-передачі реєстру боржників містять підписи та печатки сторін, тому є належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З огляду на викладені вимоги закону та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення з нього заборгованості за договором позики № 0682879025/1 від 02.01.2021. Щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач заборгованість за договором позики № 0682879025/1 від 02.01.2021 не погашала, внаслідок чого станом на 25.10.2025 у неї утворилась заборгованість у розмірі 155270,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 101290,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (10.01.2023); 49980,00 грн заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги-10.01.2023 по дату виготовлення розрахунку заборгованості-25.10.2025). Разом з тим, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 58670,00 грн, з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 54670,00 грн. Оскільки фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти на час звернення до суду не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту в сумі 4000,00 грн. Щодо нарахування відсотків за користування позикою суд зазначає, що відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 по справі № 300/438/18. З урахуванням умов договору позики № 0682879025/1 від 02.01.2021, строк користування кредитом становить 30 днів. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, які підлягає застосуванню за умови неналежного виконання умов договору. Оскільки відповідач [PERSON] неналежно виконувала умови договору, при розрахунку відсотків підлягає застосуванню максимальна відсоткова ставка 3,5% в день. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом виключно в межах погодженого сторонами строку користування кредитом (30 днів) у розмірі 4200,00 грн (4000/100*3.5*30). Разом з тим, заявляючи вимоги про стягнення процентів за значно триваліший період, позивач фактично ототожнює строк дії договору зі строком користування кредитом, що є неправильним з огляду на правову природу зазначених понять. Сам по собі строк дії договору не є підставою для нарахування процентів як плати за користування кредитом після закінчення погодженого строку кредитування, якщо інше прямо та однозначно не передбачено договором. З аналізу умов договору не вбачається чітко визначених та зрозумілих для споживача положень, які б надавали кредитодавцю право нараховувати проценти як плату за правомірне користування кредитними коштами після спливу строку користування кредитом. За відсутності таких умов нарахування процентів поза межами погодженого строку кредитування є необґрунтованим. Після спливу визначеного договором строку користування кредитом право кредитодавця нараховувати договірні проценти як плату за правомірне користування кредитними коштами припиняється. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання правовий захист майнових інтересів кредитора здійснюється в межах охоронних правовідносин, зокрема шляхом застосування положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Разом з тим позивачем у даній справі не заявлено вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, а також не надано належних і допустимих доказів на підтвердження підстав для їх стягнення. Заявлені ж позовні вимоги обґрунтовані виключно нарахуванням договірних процентів за період після спливу погодженого сторонами строку користування кредитом, що суперечить вимогам матеріального права та усталеній судовій практиці. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 0682879025/1 від 02.01.2021 в сумі 8200,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4200,00 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду даної позовної заяви, позивачем згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн згідно платіжної інструкції № 0566510175 від 20.10.2025 (а.с. 7). За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (8200,00 грн, що становить 13,98% від ціни позову 58670,00 грн). Тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 338,65 грн (13,98%). Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем поставлено питання про стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрат на правничу допомогу у розмірі 16000 грн, разом з позовною заявою подано наступні документи: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; тарифи на послуги АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в яких зазначені види послуг та їх вартість; заявка на отримання юридичної допомоги № 1073 від 01.09.2025 на суму 16000 грн; витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025, в якому міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема: надання усної консультації з вивченням документів (варість 1 години 2000 грн) 4000 грн (за 2 години), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (варість 1 години 3000 грн) 12000 грн (за 4 години) (а.с. 80-86). Разом з тим, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (8200,00 грн, що становить 13,98% від ціни позову 58670,00 грн). Тому на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2236,80 грн (13,98% сплачених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн). Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню, та з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 0682879025/1 від 02.01.2021 в сумі 8200,00 грн, яка складається із: 4000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4200,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами за період з 02.01.2021 по 01.02.2021. У задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 50470,00 грн, необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема: 338,65 грн судового збору та 2236,80 грн витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 3, 6, 205, 207, 512, 514, 625, 627, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved