Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Рішенням Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості, було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику № 4185010624 від 03.06.2024 року в розмірі 50 150 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. До ухвалення судового рішення, в позовній заяві представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» адвокат Андрущенка Михайла Валерійовича вказав, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів щодо розміру витрат сторони позивача на професійну правничу допомогу. 26.01.2026 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» адвоката Андрущенка М.В. звернувся до суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, в якому просив стягнути з відповідача до [PERSON] понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. До заяви долучено копію договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06 травня 2025 року, копію заявки №2732611600 від 02.07.2025 року, копію Акта приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2732611600 до договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025 року з описом послуг з правничої допомоги, наданих адвокатом Андрушенко М.В., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 6216, копію платіжної інструкції №12 від 21.01.2026 року. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича не з`явився, просив розгляд клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу без його участі, підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки на останню відому адресу реєстрації. Згідно довідки про причини повернення рекомендованого листа «адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною четвертою цієї ж статті ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Професійну правничу допомогу позивачу надавав адвокат Андрущенко Михайло Валерійович на підставі Договору №06-05/2025 від 06.05.2025 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ДН №6216, Ордера на надання правничої допомоги від 29.08.2025 року. Відповідно до Акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2732611600 до договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025 року з описом послуг з правничої допомоги, адвокат Андрущенко М.В. надав ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» послуги з правничої допомоги, а саме з складення правової документації процесуального характеру (позовної заяви) та супровід процесу розгляду справи №334/7212/25, щодо боржника [PERSON] . Суд звертає увагу, що у вказаному акті приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2732611600 до договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025 року, зазначено, що сторони погодили, що загальна вартість послуг становить 5000 грн. Сторони зазначають, що розрахунки за заявкою відбуваються за результатом підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. При цьому, суд звертає увагу відповідача, що вказаний акт підписано сторонами. З платіжної інструкції №12 від 21.01.2026 року вбачається, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» сплатило [PERSON] 5000 грн. згідно заявки №2732611600 від 02.07.2025 року. Суд акцентує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яку згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року в справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». Європейський суд з прав людини указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 зазначено, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Суд дослідивши перелік послуг, наданих адвокатом позивача за договором про надання правової допомоги, враховує складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи, що відповідачем не порушувалось питання про зменшення витрат, а також оцінивши подані представником позивача докази на підтвердження понесених ним витрат, дійшов висновку, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їхнього розміру і вони співмірні з виконаною роботою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved