Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП"звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 18.07.2025 р. між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у кредит №8123375, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 2 000.00 грн. на 360 днів (з 18.07.2025 по 12.07.2026) зі сплатою процентів у розмірі 0.95%, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту та становить 345,00 грн., у разі порушення строків повернення кредиту нараховується неустойка в розмірі 100,00 грн. за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. Кредитодавець виконав умови договору та перерахував грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 2 000,00 грн. 16.09.2025 р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП"уклали договір факторингу № 16/09/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП"право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №8123375, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідно до реєстру прав вимоги кредитодавець відступив позивачу право вимоги до відповідача в сумі 8 074,00 грн. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, заборгованість за кредитним договором №8123375 становить 8 074,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 2 000,00 грн., заборгованість за відсотками 1 729,00 грн., 345,00 грн. заборгованість за комісією, 4 000,00 грн. заборгованість за пенею/неустойкою. На підставі наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 8 074,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. За клопотання представника позивача витребувано від АТ КБ "ПриватБанк" інформацію щодо належності [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ "ПриватБанк", [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) за період з 18.07.2025 року по 21.07.2025 року (а.с.52-53). З метою належного повідомлення відповідачу [PERSON] було направлено рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження та судову повістку про виклик до суду на 04.02.2026 09.30 год., які були вручені одержувачу (а.с.73), та судову повістку про виклик до суду на 03.03.2026 08.30 год., яка була повернута до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.79-80). Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Представник позивача ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" - адвокат Ткаченко Ю.О. у судове засідання не з`явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти постановлення заочного рішення. (а.с.75-78). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді (а.с.73, 79-80), причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 03 березня 2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 18.07.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії (Надійний) № 8123375 (а.с.18-25). Вказаний Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 840630. Відповідно до п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом її перерахування на банківський рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та комісію за надання кредиту. За умовами договору сума кредиту 2 000,00 грн., строком на 360 днів, процентна ставка (фіксована) 0,95 % (день). Згідно довідки про ідентифікацію [PERSON] , з яким укладено договір № 8123375 від 18.07.2025, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» одноразовим ідентифікатором 840630 18.07.2025 о 20:23:18 (а.с.25). Згідно довідки ТОВ «Европейська платіжна система» від 24.11.2025 підтверджено завершення платіжної операції 18.07.2025 на суму 2 000,00 грн., отримувач [PERSON] на карту № [NUMBER] (а.с.26). Згідно платіжної інструкції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 18.07.2025 перерахувало суму 2 000,00 грн., отримувач [PERSON] на карту № [NUMBER] (а.с.27). Згідно виписки по рахунку та довідки АТ КБ «Приватбанк» від 20.01.2026 №20.1.0.0.0/7-260119/136051-БТ, на ім`я [PERSON] банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] та 18.07.2025 на карту було зараховано 2 000,00 грн. (а.с.65-66). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 19.11.2025 [PERSON] має непогашену заборгованість за договором кредитної лінії (Надійний) № 8123375 у розмірі 8 074,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 729,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4 000,00 грн сума заборгованості за пенею, 345,00 грн.- сума заборгованості за комісією (а.с.11-12). 16.09.2025 р. між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП"укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до якого первісний кредитор ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передало ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП"за плату належні йому права вимоги до боржників згідно Реєстру боржників (а.с.28-35). Відповідно до п. 2.1.3 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників. Згідно реєстру прав вимоги від 19.11.2025 р. ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП"набуло права грошової вимоги за кредитним договором №8123375 від 18.07.2025 р. до відповідача в сумі 8 074,00 грн. (а.с.36-37). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором, наданого позивачем, вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитним договором у сумі 8 074,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 2 000,00 грн., заборгованість за відсотками 1 729,00 грн., 345,00 грн. заборгованість за комісією, 4 000,00 грн. заборгованість за пенею (а.с.10). Отже, первісний кредитор виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач, взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог /ч.1 ст. 13 ЦПК України/. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому, окрім листів та телеграм, можуть використовуватися й інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Крім того, суд зазначає, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, кредитний договір № 8123375 від 18.07.2025 р. був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такого договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови позики. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом. Враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків та комісії у встановлені в договорі терміни. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 000,00 грн., відсотків в розмірі 1 729,00 грн. та комісії в розмірі 345,00 грн., а всього 4 074,00 грн., є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення неустойки в розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу.

Outcome: partial