Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Позивач своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Бунякіної О.В. з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого батька на частину спадщини. Утім, постановою приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Бунякіною О.В. від 23.12.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON] , яке складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано правовстановлюючого документу на спадкове майно. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 57,8 кв.м, житловою площею 39,9 кв.м., технічний опис 1- коридор, 2- вбудована шафа, 3- ванна, 4- вбиральня, 5- кухня, 6,7,8 житлові кімнати, лоджія, яка належала [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 11.03.2003 Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 23.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Бунякіної Олени Валентинівни належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (спадкова справа №21/2023). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 21 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 26.02.2026 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. У судове засідання адвокатом Вороніним І.О. представником позивача надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стнау громадян щодо актового запису про народження. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис №1811. 06.04.2023 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Бунякіної О.В. із заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON] , який помер [INFO] . Приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бунякіною О.В. заведено спадкову справу №21/2023. 18.10.2024 [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на частину майна після батька [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Бунякіною О.В. від 23.12.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в частині 1/5 частини квартири [ADDRESS] , після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадкове нерухоме майно. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - 1/5 частина квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, Б/Н, 11.03.2003, видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст 1270 ЦК України). Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз`яснень наданих у п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх [PERSON] у встановлений законом строк вчинив усі належні дії для оформлення спадщини, але не зміг зареєструвати своє право з незалежних від нього обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved