Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 08.09.2021 року між ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір у формі заяви приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» № 10211088171. За умовами договору загальна сума кредиту 12371,69 грн; строк кредитування 12 міс; процентна ставка 4,50% в місяць; комісія за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває не менше 14 календарних днів 494,87 грн; штраф за кожний пропуск періодичних платежів 494,87 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору 19052,40 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору 88,33%. Крім того, доручено ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» перерахувати суму кредиту 12371,69 грн: за товари у розмірі 10958,10 грн. на користь ФОП [PERSON] , вартість товару 11458,10 грн. згідно рахунку - фактури №1288145 від 08.09.2021 року, розмір власного внеску 500 грн; за послуги страхування у розмірі 1413,59 грн. на користь ТДВ «СК «ЕКТА», згідно договору страхування №101/91-ДА5 від 01.06.2021 року. Зазначає, що ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 28.07.2025 року включно має заборгованість у розмірі 13365,72 грн., яка складається з: загальна заборгованість за тілом кредиту - 8 247,76 грн; загальна заборгованість за сумою комісії - 4623,09 грн; заборгованість за сумою комісії за управління (обслуговування) кредиту - 494,87 грн. Вказує, що від відповідача отримано оплат на загальну суму - 6000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором по продукту «Кредит на товар» у розмірі 13365,72 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 6500,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без його присутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву не скористався, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини в межах наданих письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що 08.09.2021 року між ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір у формі заяви приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» № 10211088171, який підписано останнім власноруч. За умовами договору загальна сума кредиту 12371,69 грн; строк кредитування 12 міс; процентна ставка 4,50% в місяць; комісія за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває не менше 14 календарних днів 494,87 грн; штраф за кожний пропуск періодичних платежів 494,87 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору 19052,40 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору 88,33%. Крім того, згідно п. 10 Договору, ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» доручено перерахувати суму кредиту 12371,69 грн: за товари у розмірі 10958,10 грн. на користь ФОП [PERSON] , вартість товару 11458,10 грн. згідно рахунку - фактури №1288145 від 08.09.2021 року, розмір власного внеску 500 грн; за послуги страхування у розмірі 1413,59 грн. на користь ТДВ «СК «ЕКТА», згідно договору страхування №101/91-ДА5 від 01.06.2021 року. До договору додано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до кредитного договору та Паспорт споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар», що оформляється за особистої присутності споживача, які також підписанні [PERSON] власноручно (а.с.15-17, 21-26зврт.). Крім того, додано договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування фінансового ризику №10211088171 від 08.09.2021 року (а.с.17 зврт.). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №10211088171 від 08.09.2021 року, станом на 17.07.2025 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 13365,72 грн., яка складається з: загальна заборгованість за тілом кредиту - 8 247,76 грн; загальна заборгованість за сумою комісії - 4623,09 грн; заборгованість за сумою комісії за управління (обслуговування) кредиту - 494,87 грн. Заборгованість порахована з урахуванням внесених [PERSON] оплат на загальну суму - 6000,00 грн. (а.с.14). Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦК України). За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із приписів положень ст.ст. 551, 625, 1050 ЦК України вбачається, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом - розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні - розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі. Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази,

Outcome: approved