Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Глобал Спліт» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 18 жовтня 2022 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ» та [PERSON] було укладено договір № 483087/3217809. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кошти, розмір кредитної лінії якої становив 400 000 грн. 00 коп., строком - до 30 квітня 2024 року, зі сплатою відсотків 27 річних. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого, станом на 31 березня 2023 року, у нього рахується заборгованість в розмірі 380 587 грн. 80 коп., яку представник позивача й просить стягнути в примусовому порядку, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 708 грн. 82 коп. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2012 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. При цьому, в ході розгляду справи, судом вчинялись відповідні процесуальні дії, зокрема, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року було здійснено заміну первісного позивача по цивільній справі за позовом АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості - на його правонаступника - ТОВ «Глобал Спліт», оскільки між 18 січня 2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено Договір відступлення права вимоги № 2-2024, в тому числі, й за кредитним договором №483087/3217809 від18 жовтня 2022 року, укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області відповідача про розгляд справи було повідомлено належним чином та, у відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проте, на адресу суду надав лист, який судом не може розцінюватись, як відзив або заперечення на позовну заяву, оскільки не є процесуальним документом. Однак, відповідач в поданому листі зазначає, що він є фізичною особою - підприємцем та здійснював господарську діяльність на території м.Нікополя. Однак, з початком повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, він не мав змогли здійснювати господарську діяльність, внаслідок чого позбавлений можливості отримати прибуток для сплати боргу за кредитним договором. Окрім цього, відповідач зазначає, що він з 29 листопада 2022 року є інвалідом 3 групи, а тому на даний час не має можливості сплатити суму боргу і просить суд відкласти розгляд справи для врегулювання питання мирним шляхом, а саме: укладання з позивачем договору реструктуризації. Однак, як вбачається з матеріалів справи, Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року на адресу позивача була направлена ухвалу про витребування відомостей (заяви відповідача) щодо проведення фінансової реструктуризації, проте, на адресу суду від позивача надійшов лист, згідно якого повідомлено суд про те, що на адресу фінансової установи будь-які заяви чи пропозиції щодо проведення фінансової реструктуризації не надходили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 18 жовтня 2022 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ» та [PERSON] було укладено договір № 483087/3217809. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кошти, розмір кредитної лінії якої становив 400 000 грн. 00 коп., строком - до 30 квітня 2024 року, зі сплатою відсотків 27 річних, а відповідач зобов`язувався повернути кошти та сплати відсотки за користування, у відповідності до графіку погашення кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року було здійснено заміну первісного позивача по цивільній справі за позовом АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості - на його правонаступника - ТОВ «Глобал Спліт», оскільки 18 січня 2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» було укладено Договір відступлення права вимоги № 2-2024, в тому числі, й за кредитним договором № 483087/3217809 від18 жовтня 2022 року, укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] . Так, суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного. Відповідно до положень ст.ст.509, 526, 530 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч.2 ст.640 ЦК України, якщо, відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.2 ст.1081 ЦК України, грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Верховний Суд України в своїй Постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого, станом на 31 березня 2023 року, у нього рахується заборгованість в розмірі 380 587 грн. 80 коп., яка ним в добровільному порядку не повертається. При цьому, судом враховано той факт, що відповідач як позичальник свідомо нехтує своїм обов`язком щодо повернення кредитних коштів та в поданій заяві посилається на те, що, у зв`язку з обставинами, які від нього не залежать, позбавлений сплатити суму боргу. Натомість, в поданій заяві сам по собі факт розміру заборгованості відповідач не спростовує та будь-які власні розрахунки не надає, а, навпаки, посилається на те, що мав намір врегулювати спірне питання мирним шляхом (укладання договору реструктуризації), проте, дані дії не вчинив та тривалий час (час перебування справи в суді) дії спрямованні на сплати боргу не вчиняє. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідач неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним кредиту ні перед первісним кредитором, ні перед новим, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язань, у розумінні норм ЦК України, а тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5 708 грн. 82 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved