Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом через систему «Електронний суд» 28 січня 2026 року. Ухвалою від 03 лютого 2026 року відкрито спрощене провадження у справі. Постановлено розглянути справу 02 березня 2026 року з повідомленням сторін. Позивачем 05 лютого 2026 року подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 02 березня 2026 року клопотання позивача про витребування доказів залишено без задоволення. На дату та час судового розгляду сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка, яка належним чином сповіщена про час і місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подала. Ухвалою від 02 березня 2026 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Згідно з частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі -- ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «Коллект Центр» у позовній заяві вказує, що 21 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі ТОВ «Служба миттєвого кредитування») та відповідачкою [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 2108011090573. Сума позики становила 3 тисячі гривень. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 (один) рік з відсотковою ставкою 2 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту. Позичальник зобов`язалася повернути суму кредиту та сплатити проценти, однак свого обов`язку не виконала. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі -- ТОВ «Вердикт Капітал») 01 грудня 2021 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 1-12. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по договору № 2108011090573. ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 січня 2023 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 10-01/2023. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідачки по кредитному договору № 2108011090573. Загальний розмір заборгованості відповідачки за договором позики № 2108011090573 становить: 50781 гривень, з яких 3000 гривень борг за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 47781 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 25470 гривень, з яких 3000 гривень борг за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 22470 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Крім цього, позивач просить стягнути з [PERSON] судові витрати: 2662,40 гривень судового збору, 13 тисяч гривень на правничу допомогу. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідачка [PERSON] будь-яких заяв по суті справи не подала. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачка [PERSON] 21 березня 2021 року в електронній формі уклали договір про надання фінансових послуг № 2108011090573 «Стандартний». За цим договором ТОВ «Служби миттєвого кредитування» зобов`язалось надати [PERSON] кредит без конкретної споживчої мети. Сума кредиту становила 3 тисячі гривень на строк 16 днів з відсотковою ставкою 2 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом. Позичальник зобов`язалася повернути позикодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом до 05 квітня 2021 року. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Суму кредиту перераховано відповідачці 21 березня 2021 року, що підтверджено довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» від 16 грудня 2025 року. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01 грудня 2021 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 1-12. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки по кредитному договору № 2108011090573 від 21 березня 2021 року. ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 січня 2023 року уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 10-01/2023. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідачки по кредитному договору № 2108011090573 від 21 березня 2021 року, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . З наданих позивачем розрахунків заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2108011090573 від 21 березня 2021 року становить: 3000 гривень борг за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 22470 гривень проценти на дату відступлення права вимоги. 5. Норми права, які врахував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини другої статті 627 ЦК у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із статтею 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з частиною першою статті 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з частиною восьмою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. З урахуванням досліджених у суді доказів встановлено, що відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму кредиту) у розмірі 3 тисячі гривень та відсотки не повернула. Відповідно до досліджених у суді договорів факторингу позивач набув право грошової вимоги по договору № 2108011090573. Між тим, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» щодо стягнення відсотків є завищеними. За умовами кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 3 000 гривень на строк 16 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на день. При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що строком кредитування є 1 рік (п.1.9 договору), оскільки згідно п.1.2 договору кредит надавався на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку-платежів, який є додатком до цього договору та є його невід`ємною частиною. У графіку платежів зазначений єдиний строк кредитування 16 днів та розмір відсотків 960 гривень. Інших строків у графіку платежів сторонами не визначалося. Суд підкреслює, що відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. З цих підстав взаємна суперечність між його пунктами 1.2 та 1.9 судом тлумачиться саме на користь [PERSON] . Отже, суд вважає, що строк кредитування сторонами визначений саме у графіку платежів згідно з пунктом 1.2 договору та становить саме 16 днів, а не 1 рік, як помилково стверджує позивач. Суд констатує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16. Беручи до уваги умови договору, розмір відсотків за користування кредитом становитиме 960 гривень (3000 х 2% х 16), і саме в цій частині позовних вимог суд задовольняє позов, в решті вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом є безпідставними. Таким чином, за кредитним договором № 2108011090573 з [PERSON] у користь ТОВ «Коллект Центр» необхідно стягнути 3 тисячі гривень боргу за основним зобов`язанням та 960 гривень відсотків. 6. Питання розподілу судових витрат та виконання судового рішення. Позивач при поданні позову сплатив 2662,4 гривень судового збору. Крім цього, ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з [PERSON] 13 тисяч гривень витрат на правничу допомогу. У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до статті 141 ЦПК судові витрати необхідно стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог (15,54 % від заявлених вимог). 7. Висновок суду щодо позовних вимог.

Outcome: partial