Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 34 310,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 06.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9891905 формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач не виконав умови договору, тому утворилась кредитна заборгованість. 17.02.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» передало заборгованість [PERSON] за наведеним договором кредитної лінії в розпорядження ТОВ «Юніт Капітал». Ухвалою суду від 18.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судові засідання не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання 19.01.2026, 04.02.2026 і 16.02.2026 також не з`явився, однак 16.02.2026 подав заяву про розгляд справи без його участі і про визнання позову, а також квитанцію про часткове погашення заборгованості. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом частин четвертої і п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, згідно з частиною першою та другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі статтею 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Судом встановлено, що 06.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-9891905 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «81691», відповідно до якого кредитодавець надав відповідачу кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплати проценти за його користування відповідно до умов зазначених в цьому договорі і додатках до нього. На виконання умов кредитного договору кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн перераховано 06.08.2024 в безготівковій формі на платіжну картку [NUMBER] , яка належить [PERSON] , що підтверджується інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» 16.01.2026 (а.с. 80). Умовами договору передбачено, що строк кредиту 360 днів; знижена процентна ставка - 0,15% за кожен день користування кредитом протягом перших 15 днів поспіль, (застосовується якщо споживачем виконані умови Програми лояльності для отримання знижки, зокрема до вказаного у договорі строку споживач сплатить кошти в сумі, не менше суми, яка підлягає сплаті у Періодичну дату оплати процентів, визначену договором); стандартна процентна ставка - 1,45% за кожен день користування кредитом з 16 дня по дату повернення (закінчення строку кредитування). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором кредитної лінії, у нього виникла заборгованість. 17.02.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» був укладений договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» передало заборгованість [PERSON] за договором кредитної лінії № 00-9891905 в розпорядження ТОВ «Юніт Капітал». Як вбачається із детального розрахунку заборгованості [PERSON] за договором кредитної лінії №00-9891905, заборгованість за вказаним договором кредитної лінії становить 34 310,00 грн. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Отже, внаслідок укладення договору факторингу від 17.02.2025 №17022025-МК/ЮнітКапітал ТОВ «Юніт Капітал» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором кредитної лінії № 00-9891905 від 06.08.2024. Предметом позовних вимог є борг [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором № 00-9891905. Відповідно до позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача: - тіло кредиту, у розмірі 11 500,00 грн; --проценти в сумі 28 810,00 грн; -5 000,00 заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штраф). Однак з матеріалів справи вбачається, що розмір тіла кредиту становить 10 000,00 грн. Щодо штрафних санкцій, відповідно до частин першої і третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. Частинами першою і другою статті 551 ЦК України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Як зазначено вище, позивачем пред`явлено до стягнення пеню/штраф у розмірі - 5 000,00 гривень. Відповідно до пункту 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зважаючи на наведену норму і триваючий воєнний стан нарахована ТОВ «Юніт Капітал» пеня/штраф у розмірі 5 000,00 грн у період дії в воєнного стану підлягає списанню кредитодавцем. Крім того, суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком процентів. Позивач не звернув уваги, що Законом України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням наведених змін за змістом частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон № 3498-IX набрав чинності 24.12.2023. Для кредитних договорів, укладених після цієї дати, встановлено перехідний період, протягом якого максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %, тобто: до 22.04.2024 максимальна ставка 2,5% на день; з 23.04.2024 до 20.08.2024 1,5% на день; з 21.08.2024 1% на день; Отже, оскільки кредитний договір №00-9891905 від 06.08.2024 укладено після 24.12.2023, він підпадає під наведені обмеження. З урахуванням законодавчо встановленого максимального порогу денної процентної ставки, остання не могла перевищувати за період з 21.08.2024 по 17.02.2025 (кінцева дата нарахування процентів позивачем відповідно до детального розрахунку заборгованості) (181 дні) 1 % в день. Отже нараховані проценти за період з 06.08.2024 по 17.02.2025 не можуть перевищувати 18 325,00 грн (10 000,00 грн * 0,15 % * 15 днів + 10 000,00 грн * 1 % * 181 день), а загальна сума боргу 28 325,00 (10 000,00 + 18 325,00) грн. 16.02.2026 до суду від [PERSON] надійшла квитанція VYC5-WFV0-BOM1 O5C4 від 31.01.2026 на підтвердження часткового погашення відповідачем боргу за договором № 00-9891905 від 06.08.2024 у розмірі 3 250,00 грн, отже розмір задоволених позовних має становити 28 325,00 3 250,00 = 25 075 (грн). Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві представником позивача було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. За умовами частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Соломко і партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, додаткову угоду № 25770866404 від 11.09.2025 до нього. Також додано свідоцтво адвоката Соломко О.В., акт прийому-передачі наданих послуг від 10.09.2025 на суму 7 000,00 грн. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Оскільки, позов обґрунтовано на 82,56 %, зі [PERSON] на користь позивача потрібно стягнути частину судового збору у розмірі 1 999,84 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial