Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач, ТОВ «Свеа Фінанс», звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 13.07.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та [PERSON] був укладений договір №1627502 про надання споживчого кредиту. За умовами договору відповідач отримала кредит у сумі 29900,00 грн. на умовах строковості та платності. ТОВ свої зобов`язання щодо видачі відповідної суми та кредиту виконав повністю. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконала . На день складення позовної заяви її заборгованість склала 174 915 грн., з них: 29900,00 грн. тіло кредиту, 130065,00 грн. проценти, 14950,00 грн. - пеня. 29.04.2025 між ТОВ «Селфі кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір Факторингу №01.02-09/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі кредит» відступило свої права заборгованістю відповідача перед ТОВ «Селфі кредит» за договором № 1627502 від 13.07.2024. Заборгованість відповідача перед ТОВ «Свеа Фінанс» станом на дату подачі позову становить 174 915,00 грн, з них: 1700,00 грн тіло кредиту, 130065,00 грн проценти, 14950 грн. пеня, які представник позивача і просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2025 року відкрито провадження розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Не заперечував проти заочного розгляду справи . Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Відзив не подано. Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 13.07.2024 року [PERSON] , ознайомившись з паспортом споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартна форма)), електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х099 та Р706 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані з обраних нею умов кредитування. 13.07.2024 між [PERSON] і ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1627502 (далі - кредитний договір) в електронній формі та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (Х099). У пункті 1.1 кредитного договору вказано, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 29 900,00 грн. Тип кредиту - кредит (пункт 1.2 кредитного договору). Строк кредиту - 360 днів (пункт 1.3 кредитного договору). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, первісна редакція якого наведена в додатку № 1 до цього договору. (пункт 1.4 кредитного договору). Відповідно до пункту 1.5 кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 цього договору (підпункт 1.5.1 кредитного договору). Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Товариство має право: укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (підпункт 3 пункту 4.1 кредитного договору). Згідно з листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» від 08.05.2025 № 20250508-89 успішно перераховано кошти на платіжну картку [NUMBER] від ТОВ «Селфі Кредит» 13.07.2024 у розмірі 29900,00 грн. З розрахунку заборгованості за договором від 13.07.2024 № 1627502 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яка надана первісним кредитором, станом на 29.04.2025, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Селфі Кредит» становила 174915,00 грн., з яких: тіло кредиту 29900,00 грн., відсотки за користування 130065,00 грн., штрафні санкції 14950,00 грн. 29.04.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-09/25, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору (новий кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Згідно витягу з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу до договору № 01.02-09/25 від 29.04.2025, фактор отримав право вимоги до відповідача за договором №1627502 від 13.07.2024. Заборгованість на момент передачі права складає 174 915,00 грн., з яких: тіло кредиту 29900,00 грн., відсотки за користування 130065,00 грн., штрафні санкції 14 950,00 грн. Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми внесені на погашення кредиту. Нарахування відсотків за користування наданими кредитними коштами відповідає умовам кредитного договору. Вказаний розрахунок заборгованості є вірним, відповідачем не спростований, відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту та нарахованих відсотків у розмірі та строки, передбачені договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. Позивач просить про стягнення виключно тієї суми заборгованості та її складових, право вимоги якої було передане за договором факторингу. З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованих відсотків підлягає задоволенню. Щодо стягнення штрафних санкцій суд зазначає таке. Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За наданим розрахунком неможливо визначити саму природу цих штрафних санкцій. З огляду на викладене відсутні підстави для стягнення з відповідача 14 950,00 грн пені, оскільки такі нараховані позивачем у період дії в Україні воєнного стану. Щодо судового збору З огляду на часткове задоволення позову, враховуючи вимоги ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 215,36 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial