Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Відповідно до ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 17.09.2025 р. до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що від спільного шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Діти постійно проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Починаючи з осені 2023 року відповідач батьківські обов`язки виконує не в повному обсязі, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, тому позивачка звернулась з даним позовом до суду, просить стягнути аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття. Ухвалою суду від 30.12.2025 р. цивільну справу прийнято до свого провадження. Позивач на розгляд справи не з`явилась, 17.02.2026 р. на адресу суду надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення, а розгляд справи просить провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, проте на адресу суду повернувся конверт із вкладенням з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відзив до суду не надходив. Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд не фіксувався. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територальної громади (а.с. 4). Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] (а.с.9 -13). Сторни є батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім`ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов`язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності. Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини та платника аліментів. Враховуючи зазначене, положення статті 182 СК України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до повноліття сина [PERSON] , [INFO] , а потім у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина [PERSON] [INFO] . Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1211,20 грн..

Outcome: approved