Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У листопаді 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач є постачальником централізованого опалення/постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , в якому знаходиться приміщення номер 72. У вказаному будинку встановлено вузол обліку теплової енергії. Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу обліку і пропорційно опалювальної площі приміщення. Право власності на нежиле приміщення номер [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] . Відповідач не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість перед позивачем, у зв`язку з чим останній просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію за Типовим договором щодо приміщення за період з листопада 2023 року по березень 2025 року у розмірі 75963,05 грн, за послугу з абонентського обслуговування у розмірі 200,16 грн, 3% річних у розмірі 2580,49 грн, компенсацію за інфляційні витрати у розмірі 8470,59 грн, пеню у сумі 3142,31 грн, а всього 90356,60 грн, а також просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. 19 листопада 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позову. 27 листопада 2025 року на підставі ухвали суду витребувано з Покровського відділу РАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) інформацію відносно [PERSON] 22 грудня 2025 року на підставі ухвали суду позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позову. Ухвалою суду від 08 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено строк на подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 063 лютого 2026 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідача у справі. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника позивача та ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що ДП «Криворізька теплоцентраль» перетворено у ПАТ «Криворізька теплоцентраль», а потім перейменовано на Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», що здійснює постачання теплової енергії. Так за рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року позивачу передані об`єкти теплопостачання, зокрема, у Жовтневому районі міста Кривого Рогу. Таким чином з 01.10.2013 року виконавцем послуги з теплопостачання для будинку [ADDRESS] , є Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль». AT «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке (населення) відповідно до Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 зобов`язане здійснювати оплату за отриману послугу з централізованого опалення, відповідно до встановлених тарифів. Так, відповідно до ст. 10 Житлового кодексу Української PCP, громадяни зобов`язані додержуватися правил користування жилими приміщеннями. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ від 24.01.2006 р. № 45, власник, наймач (орендатор) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач є власником приміщення за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 14.02.2018 року, і ця обставина встановлена на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 108) Факт належного виконання АТ «Криворізька теплоцентраль» зобов`язання щодо постачання теплової енергії відповідачу у період з листопада 2023 року по березень 2025 року підтверджується Актами включення опалення та припинення подачі теплоносія за адресою: [ADDRESS] . Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення приміщення за адресою: [ADDRESS] з листопада 2023 року по березень 2025 року становить 75963,05 грн. (а.с. 87) Правильність нарахувань заборгованості з наданих відповідачам послуг з опалення та гарячого водопостачання підтверджується: Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг». Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів відповідно до п. 1 ч.1ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами згідно з п. 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Заст. 16 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, при регулюванні господарської діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання, належать розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання; забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання. На підставі п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(чинна на момент спірних правовідносин), опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас. За п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначає, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно. Також відповідачем [PERSON] не внесена плата за абонентське обслуговування за період за період з квітня 2023 року по березень 2025 року у розмірі 200,16 грн, яка також підтверджується наданим до суду розрахунком. (а.с. 87 зворот) Окрім того, беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Так, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості відповідачами до суду надано не було. Таким чином, згідно з розрахунків, доданих до позову, з якими погоджується суд, з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню 3% річних у розмірі 2580,49 грн, інфляційні витрати у розмірі 8470,59 грн, пеню у розмірі 3142,31 грн. (а.с. 87) Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved