Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач Приватне акціонерне товариство «Інтер-Поліс», в інтересах якого діє адвокат Бутенко Марія Олегівна, звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15.04.2024 року [PERSON] керуючи транспортним засобом «MAN», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », з причепом «Fliegl» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », пошкодив контактну тролейбусну лінію, яка впала та пошкодила транспортний засіб «BMW» д.н.з. « [NUMBER] », транспортний засіб «Mitsubishi», д.н.з. « [NUMBER] » та транспортний засіб «Skoda», д.н.з. « [NUMBER] ». Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «MAN», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №221737887. Внаслідок вказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та 122-4 КУпАП. Страхувальник звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, на підставі якої було складено страховий акт. Згідно страхового акту ПрАТ СК «Інтер-Поліс» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 17648,00 грн. Відповідачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 5000,00 грн., а тому залишок страхового відшкодування становить 12648,00 грн. Враховуючи, що згідно постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди покинув місце ДТП, то у ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» виникло право подати регресивний позов на фактично виплачену суму, а тому просять стягнути з [PERSON] завдані збитки у розмірі 12648,00 грн. та сплачений судовий збір. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. Розгляд справи призначений на 15 січня 2026 року, однак був відкладений на 24 лютого 2026 року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви просила суд розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду із відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] у розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Встановлено, що 15.04.2024 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, за якої [PERSON] керуючи транспортним засобом «MAN», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » з причепом «Fliegl» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » пошкодив контактну тролейбусну лінію, яка впала та пошкодила транспортний засіб «BMW» д.н.з. « [NUMBER] », транспортний засіб «Mitsubishi», д.н.з. « [NUMBER] » та транспортний засіб «Skoda», д.н.з. « [NUMBER] ». Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.08.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн. Постанова набрала законної сили 13.08.2024 року (а.с.10-11). Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, а саме 15.07.2024 року транспортний засіб «MAN», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » був застрахований у ПрАТ СК «Інтер-Поліс» згідно полісу №221737887 (а.с.36). Судом досліджено копію заяви потерпілого [PERSON] про страхове відшкодування до ПрАТ «Інтер-Поліс», який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є власником автомобіля «BMW» д.н.з. « [NUMBER] », (а.с.12-13). Як вбачається з копії полісу №ЕР-219181921 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між [PERSON] та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» укладено договір добровільного страхування (а.с.15). Згідно копії звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 15.08.2024 року, проведеного ТОВ «Експертна компанія «Фаворит ассистанс» на замовлення ПрАТ «Інтер-Поліс», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «BMW» д.н.з. « [NUMBER] » [PERSON] складає 41331,72 грн. (а.с.16-22). До матеріалів справи позивачем також долучено Акт огляду транспортного засобу №40144 від 15.08.2024 року з додатками та фотоілюстрації, які підтверджують пошкодження автомобіля «BMW» д.н.з. « [NUMBER] » (а.с.23-32). 22.11.2024 року було складено Страховий акт №2195/14418/59/24 за договором (полісом) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-221737887 від 25.06.2024, укладеним з страхувальником [PERSON] щодо забезпеченого транспортного засобу «MAN» д.н.з. [NUMBER] , згідно якого загальна сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті потерпілому [PERSON] складає 17648,00 грн. (а.с.34). Як вбачається з копії платіжної інструкції №7243 від 22.11.2024 ПАТ СК «Інтер-Поліс» було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 17648,00 грн. на рахунок [PERSON] (а.с.35). Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» виконало свої зобов`язання перед страхувальником, згідно умов договору страхування. 13.02.2025 року представником ПАТ СК «Інтер-Поліс» Бутенко М.О. було надіслано письмову претензію на адресу [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с.37). Враховуючи, що факт вини [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.07.2024 та внаслідок якої застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження, доведений в судовому порядку, між діями відповідача (порушенням правил дорожнього руху) та наслідками в результаті дорожньо-транспортної пригоди у вигляді пошкодження автомобіля є прямий причинний зв`язок, що є підставою для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Доказів того, що відповідачем було погашено всю суму виплаченого ПАТ СК «Інтер-Поліс» страхового відшкодування суду не надано. Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду. Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Предметом даного позову є вимога про відшкодування шкоди (сплаченого страхового відшкодування). Спірні правовідносини сторін урегульовано, зокрема, нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 2 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як визначено ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно п. «в» ч. 1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Враховуючи, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.08.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, тобто після вчинення ДТП останні залишив місце пригоди, у ПАТ «СК «Інтер-Поліс» виникло право регресу до відповідача на фактично виплачену суму до водія. Здійснення виплати страхового відшкодування ПАТ «СК «Інтер-Поліс» потерпілому у даній ДТП підтверджується платіжної інструкцією №7243 від 22.11.2024, долученою до матеріалів справи. Таким чином, до позивача в межах сплаченої суми в розмірі 17648,00 грн., перейшло право вимоги в порядку регресу суми сплаченої на відшкодування завданої шкоди, однак в позовній заяві представник позивача вказує, що відповідачем сплачено страхове відшкодування в сумі 5000,00 грн., а тому залишок страхового відшкодування становить 12648,00 грн. Відповідно дост. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст.77,79,80 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, враховуючи, що відповідач визнаний винним у вчиненні ДТП та залишенні місця ДТП, а також виплату позивачем страхового відшкодування потерпілому, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача у порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування у заявленому розмірі. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з опікуна відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved