Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

22 липня 2025 року ТОВ «ЖСК «ПРОСПЕКТ» звернулось до Шевченківського районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с.1-3) Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 25 вересня 2025 року дану позовну заяву було передано за підсудністю до Центрального районного суду міста Дніпра. (а.с.37) В обґрунтування позову зазначено, що 30 вересня 2018 року між ним та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , одним із яких є відповідач, було укладено договір про надання послуг з управління будинком, відповідно до якого ТОВ «ЖСК «ПРОСПЕКТ» є управителем та виконавцем житлово-комунальних послуг. Посилаючись на те, що відповідач не здійснював оплати за надані послуги, внаслідок чого станом на 22 травня 2025 року утворилась заборгованість в сумі 9 886 грн. 09 коп., позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість, у відповідності до ст.625 ЦПК України інфляційні втрати в сумі 6 350 грн. 11 коп., 3% річних в сумі 1 237 грн. 52 коп., а всього стягнути 17 473 грн. 72 коп. (а.с.1-3) З урахуванням того, що згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи [PERSON] (а.с.44), ухвалою судді від 21 листопада 2025 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.45) Представник позивача у судові засідання не з`явився, в позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності. (а.с.3) Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надходив. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу реєстрації судових повісток. (а.с.а.с.46, 52, 55) Конверт, направлений на адресу відповідача, повернувся до суду. (а.с.53) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно термінів, наведених в статті 5 вказаного вище Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст.ст.319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною 1 ст.385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якою визначені форми управління багатоквартирним будинком, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до ч.1 ст.10 зазначеного Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Пунктом 10 ч.1, ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласник зобов`язаний своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. З аналізу наведених положень ЦК України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про Житлово-комунальні послуги», в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , оформленого протоколом від 30.08.2018 р., було визначено ТОВ «ЖСК «ПРОСПЕКТ» управителем багатоквартирного будинку за цією адресою. (а.с.10-19) 16 жовтня 2018 року між ТОВ «ЖСК «ПРОСПЕКТ» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] було укладено Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. (а.с.20-26) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9) відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому, відповідно до наведених вище положень законодавства зобов`язаний оплачувати надані управителем будинку послуги, вид, вартість та періодичність надання яких визначена відповідним Переліком послуг, що долучений до позовної заяви. Відповідно до актів звіряння вбачається, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого за період з 01.01.2019 по 31.03.2025 утворилась заборгованість перед позивачем за надані послуги в сумі 9 886 грн. 09 коп. (а.с.а.с.6, 7, 8) На спростування зазначених розрахунків заборгованості будь-яких доказів зі сторони відповідача суду не надано, як і не було надано доказів на підтвердження належної сплати внесків, а відтак суд приймає до уваги надані стороною позивача розрахунок боргу, який утворився у відповідача перед позивачем, в зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань. Згідно наданого розрахунку позивачем у відповідності до ч.2 ст.625 ЦПК України було нараховано за період з 21.03.2021 по 22.05.2025 року інфляційні втрати в сумі 6 350 грн. 11 коп. та 3% річних за цей період в сумі 1 237 грн. 52 коп. (а.с.4-5) Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст.625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). Таким чином, оскільки відповідач не виконував свої зобов`язання по своєчасній сплаті внесків, суд вважає правомірним нарахуванням позивачем у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних на суму заборгованості. Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» № 206 від 05.03.2022 року, яка застосовується з 24.02.2022 року, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року було скасовано заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі, окрім територій, де ведуться бойові дії згідно з переліком Мінреінтеграції. Таким чином, до періоду нарахування інфляційних втрат та 3% річних з 24.02.2022 по 28.12.2023 включно, підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206. Інфляційні втрати за період з 21.03.2021 по 23.02.2022 становлять 871 грн. 85 коп. (9886,09 x 1.088190 (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2021 року по лютий 2022 року)-9886,09). Інфляційні втрати за період з 29.12.2023 по 22.05.2025 становлять 1 806 грн. 53 коп. (9886,09 x 1.182734 (сукупний індекс інфляції за період з січня 2024 року по травень 2025 року)-9886,09). Тобто, загальний розмір інфляційних втрат складає 2 678 грн. 38 коп. 3% річних становлять 276 грн. 27 коп. (за період з 21.03.2021 по 31.12.2021 9886,09 х 3% : 365 х 286 = 232,39 грн.; за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 9886,09 х 3% : 365 х 54 = 43,88 грн.). 3% річних становлять 414 грн. 40 коп. (за період з 29.12.2023 по 31.12.2023 9886,09 х 3% : 365 х 3 = 2,44 грн.; за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 9886,09 х 3% = 296,58 грн.; за період з 01.01.2025 по 22.05.2025 9886,09 х 3% : 365 х 142 = 115,38 грн.). Тобто, загальний розмір 3% річних складає 690 грн. 67 коп. Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в сумі 6 350 грн. 11 коп. та 3% річних в сумі 1 237 грн. 52 коп., тобто в більшому розмірі та за період з 24.02.2022 по 28.12.2023 включно до якого підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необхідність частково задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з управління будинком в розмірі 9 886 грн. 09 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 678 грн. 38 коп. та 3% річних в розмірі 690 грн. 67 коп., а всього стягнути 13 255 грн. 14 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України та пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 296 грн. 96 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial