Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

12 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі також позивач, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9291824 від 14 березня 2023 року в загальному розмірі 20950 грн. Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до даної ухвали, суд задовольнив клопотання позивача та витребував у АТ КБ «Приват Банк» інформацію про надходження на рахунок банківської картки [NUMBER] коштів в розмірі 5000 грн 00 коп. за період із 14 березня 2023 року по 19 березня 2023 року (а.с. 42-43). Витребувана судом інформація надійшла до суду 25 лютого 2026 року (а.с. 56). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 14 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі також ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 9291824, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів на умовах, передбачених договором. Договір про споживчий кредит укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію», а кредитні кошти були надані шляхом безготівкового переказу на картковий рахунок відповідача. ТОВ «Мілоан» повністю виконано свої зобов`язання за кредитним договором, надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за відсотками та комісією, у зв`язку з цим виникла заборгованість. 26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, умовами якого визначено, що право вимоги за кредитним договором № 9291824 від 14 березня 2023 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Отже, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 9291824 від 14 березня 2023 року у загальному розмірі 20950 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000 грн, простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 15000 грн, простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту в розмірі 950 грн. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач в письмовій формі звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, однак заборгованість залишилася не погашеною. На даний час, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Відповідно до інформації, наданої Виконавчим комітетом Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 16 грудня 2025 року № 115, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41). Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 16 грудня 2025 року разом із судовою повісткою направлялися на зареєстровану адресу відповідача та були отримані останнім 14 січня 2026 року (а.с. 46). Своєю ухвалою від 16 грудня 2025 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Правом подати відзив на позов відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 51), у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника (а.с. 4). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 02 березня 2026 року, яка направлялась на зареєстровану адресу відповідача, повернулась до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» 10 лютого 2026 року (а.с. 53-55). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд дійшов висновку про те, що [PERSON] є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи, що [PERSON] є таким, що належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання та зважаючи на неподання ним відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 14 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] відповідно до анкети-заяви на кредит № 9291824 (а.с. 13-зі звороту - 14), поданої в електронному вигляді, був укладений Договір про споживчий кредит № 9291824 (надалі також Договір) (а.с. 6-11). Відповідно до пункту 1.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Згідно з пунктом 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн 00 коп. Відповідно до умов пункту 1.3. Договору, кредит надається загальним строком на 105 днів, з 14.03.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29.03.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 27.06.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Згідно з пунктом 1.4. Договору, позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 29.03.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 27.06.2023 (останнього дня строку кредитування). Відповідно до підпункту 1.5.1. пункту 1.5. Договору, комісія за надання кредиту: 950 грн 00 коп., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. За умовами пункту 2.1. Договору, кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414949*38. Відповідно до підпункту 2.2.1. пункту 2.2. Договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.3. Договору, в один з термінів (дат) вказаних в п. 1.4. Сторони погодили графік платежів за договором (а.с. 11-зі звороту) та паспорт споживчого кредиту № 9291824, що є Додатками № 1 та № 2 до договору, відповідно (а.с. 12). Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений йому на номер мобільного телефону, зазначений у договорі (а.с. 13). Платіжним дорученням 95723650 від 14 березня 2023 року підтверджено перерахування коштів ТОВ «Мілоан» у сумі 5000 грн 00 коп. згідно з договором 9291824, кредит./рах. № [NUMBER] (а.с. 14-зі звороту). Відповідно до інформації АТ КБ «Приват Банк», наданої на виконання ухвали суду від 16 грудня 2025 року, зазначено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Крім цього повідомлено, що по рахунку № [NUMBER] було зарахування коштів на суму 5000 грн за період 14.03.2023-19.03.2023 (а.с. 56). Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення вбачається, що ТОВ «Мілоан» здійснювалось нарахування процентів за кредитним договором № 9291824 із 15.03.2023 по 27.06.2023, тобто в межах строку дії договору, а також було нараховано суму комісії за оформлення кредиту (а.с. 15). 26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ, предметом якого є відступлення прав вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, зокрема, і до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 9291824 від 14 березня 2023 року (а.с. 16-зі звороту-20). 26 липня 2023 року «кредитором» та «новим кредитором» підписаний акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 26 липня 2023 року до Договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року (а.с. 25). Згідно з платіжною інструкцією № 72130 від 26 липня 2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило оплату за відступлення прав вимоги згідно з договором № 101-МЛ від 26 липня 2023 року (а.с. 25-зі звороту). 04 лютого 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено додаткову угоду № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року, відповідно до якої внесено зміни в додаток № 1 до Договору форму реєстру боржників (а.с. 24). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 101-МЛ від 26 липня 2023 року (у новій редакції згідно з додатковою угодою № 1 від 04 лютого 2025 року) до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором 9291824 від 14 березня 2023 року боржник [PERSON] у загальному розмірі 20950 грн 00 коп., що складається із залишку по тілу кредиту 5000 грн 00 коп., залишку по відсотках 15000 грн 00 коп., залишку по комісії 950 грн 00 коп. (а.с. 26). Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 9291824 від 14 березня 2023 року вказано, що заборгованість [PERSON] станом на 12 листопада 2025 року у загальному розмірі становить 20950 грн 00 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000 грн 00 коп., простроченої заборгованості за комісіями в розмірі 950 грн 00 коп. та простроченої заборгованості відсотками в розмірі 15000 грн 00 коп. (а.с. 16). Позивачем з метою досудового врегулювання спору була складена претензія про повернення заборгованості по договору про споживчий кредит № 9291824 від 14 березня 2023 року, вих. № 22906466/3328 від 04 листопада 2025 року (а.с. 26-зі звороту). В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином ані перед первинним кредитором, ані перед новим кредитором не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісією, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 14 березня 2023 року укладений договір про споживчий кредит № 9291824, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн 00 коп. строком на 105 днів, із 14 березня 2023 року по 27 червня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту. Відповідно до платіжного доручення № 95723650 від 14 березня 2023 року, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 14-зі звороту). Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ КБ «Приват Банк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 16 грудня 2025 року (а.с. 56). Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, відповідачем не спростований. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ від 26 липня 2023 року набуло статус нового кредитора за договором про споживчий кредит № 9291824 від 14 березня 2023 року, отримало право вимоги до [PERSON] відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 101-МЛ від 26 липня 2023 року (у новій редакції згідно з додатковою угодою № 1 від 04 лютого 2025 року) до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором 9291824 від 14 березня 2023 року боржник [PERSON] у загальному розмірі 20950 грн 00 коп., що складається із залишку по тілу кредиту 5000 грн 00 коп., залишку по відсотках 15000 грн 00 коп., залишку по комісії 950 грн 00 коп. (а.с. 26). Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 9291824 від 14 березня 2023 року вказано, що заборгованість [PERSON] станом на 12 листопада 2025 року у загальному розмірі становить 20950 грн 00 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000 грн 00 коп., простроченої заборгованості за комісіями в розмірі 950 грн 00 коп. та простроченої заборгованості відсотками в розмірі 15000 грн 00 коп. (а.с. 16). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сформовано [PERSON] претензію про повернення заборгованості по договору про споживчий кредит № 9291824 від 14 березня 2023 року, вих. № 22906466/3328 від 04 листопада 2025 року та про те, що відбулось відступлення прав вимог за кредитним договором№ 9291824 від 14 березня 2023 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке в свою чергу стало новим кредитором та має вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості в сумі 20950 грн 00 коп. (а.с. 26-зі звороту). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачем не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом та комісія, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 9291824 від 14 березня 2023 року, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000 грн 00 коп., простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 15000 грн 00 коп., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 950 грн 00 коп. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляв, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надавав. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 9291824 від 14 березня 2023 року у розмірі 20950 грн 00 коп., що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000 грн 00 коп., простроченої заборгованості за сумою відсотків в розмірі 15000 грн 00 коп., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 950 грн 00 коп., оскільки зазначені суми підтверджені наданим позивачем розрахунком й відповідачем не спростовані. Розподіл судових витрат Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. (а.с. 32). Враховуючи вищезазначене, у зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача [PERSON] у розмірі 2422 грн 40 коп. на користь позивача. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2093 адвоката Усенка М.І. від 29 вересня 2012 року (а.с. 28), договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року (а.с. 29-зі звороту), ордер на надання правничої допомоги серії ВС № 1408806 від 20 жовтня 2025 року (а.с. 30), акт № Д/10180 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 12 листопада 2025 року на загальну суму 8000 грн (а.с. 30-зі звороту), детальний опис наданих послуг до акту № Д/10180 від 12 листопада 2025 року за договором про надання правої (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, а саме: усна консультація Клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 0 год 30 хв, ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 год 00 хв, погодження правової позиції Клієнта у справі - 0 год 30 хв, складення позовної заяви з урахування правової позиції Клієнта - 3 год 30 хв, подання заяви до суду від імені Клієнта - 1 шт. Усього: 6 год 30 хв. (а.с. 31). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved