Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» звернувся до Доброславського районного суду Одеської області із позовом, сформованим у системі «Електронний суд», у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» та [PERSON] укладено кредитний було укладено Договір позики № 4926. Відповідно до п. 1.1. Договору позики позикодавець зобов`язувався надати позичальнику грошові кошти у сумі 20000 грн. для задоволення особистих потреб на умовах строковості, зворотності та платності. Загальний розмір кредиту за договором позики складав 22400 грн., з урахуванням суми, зазначеної в п. 3.3. Договору позики (Плата за оформлення договору позики, яка складає 8,5 % від розміру позики, зазначеної у п. 1.1.). Позика надається шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів у національній валюті України - гривня, на поточний рахунок, відкритий на ім`я позичальника в банківській установі на території України (за виключенням поточних рахунків для виплат по заробітній платі або пенсії, інших соціальних виплат), наданий та особисто зазначений позичальником у договорі (п. 1.2 Договору). Позика надається не пізніше наступного робочого дня з дня підписання сторонами цього договору та отримання позикодавцем підписаного позичальником примірнику цього договору та завіреної належним чином копії паспорту та облікової картки платника податків позичальника (п. 2.1 Договору). Перерахування коштів відповідачу підтверджується копією платіжної інструкції № 575 від 08.08.2023 року, яка додана до позову. Строк кредитування визначений п. 3.1. Договору позики та становить 24 календарних місяців з моменту (дати) зарахування суми позики на рахунок позичальника, зазначений у п. 1.3. Договору. Відповідно до пунктів 3.6 - 3.9 Договору, плата за користування кредитом складається з: фіксованого проценту від загальної суми позики за кожен день користування позикою та складає 0,23 % від загальної суми позики за календарний день та нараховується за кожний день користування позикою; комісії за управління (обслуговування) позикою та складає 0,1 % від загальної суми позики за календарний день та нараховується за кожний день користування позикою починаючи з 7 (сьомого) місяця користування позикою. Плата за користування позикою включається до щомісячного платежу. Згідно умов Договору погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких визначений умовами договору та в графіку платежів до договору позики (п. 5.1 Договору). Отже, згідно умов Договору, позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених договором позики повертати одержану позику, вносити плату за користування позикою та інші платежі у порядку, визначеному договором. Свої зобов`язання позикодавець виконав, надавши грошові кошти позичальникові, що підтверджується платіжним дорученням. В той же час, в порушення умов договору позики, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав. За весь період дії договору позики позичальником сплачено 1 грн. У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору позики, станом на 03.01.2025 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 31 355 грн., яка складається з: заборгованість по тілу 6161,72 грн.; заборгованість по відсоткам -25 193,27 грн.; заборгованість по комісії 0 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір покласти на відповідача. Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 06.02.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У подальшому, представником позивача [PERSON] 17.03.2025 до суду подано додаткові пояснення, у яких вказано, що у позовній заяві допущено описку, а саме невірно зазначено номер договору позики, замість вірного «4926» зазначено «31534». У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечують щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про день час і місце розгляду справи. Правом на подання відзиву не скористався. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст. ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував представник позивача, про що заявлено відповідне клопотання у позовній заяві. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно статтею 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» та [PERSON] укладено договір позики № 4926 від 08.08.2023 року шляхом підписання анкети-заяви видачу коштів. Відповідно до п. 1.1. Договору позики позикодавець зобов`язувався надати позичальнику грошові кошти у сумі 20000 грн. для задоволення особистих потреб на умовах строковості, зворотності та платності. Загальний розмір кредиту за договором позики складав 22400 грн., з урахуванням суми, зазначеної в п. 3.3. Договору позики (плата за оформлення договору позики, яка складає 12 % від розміру позики, зазначеної у п. 1.1.). Позика надається шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів у національній валюті України - гривня, на поточний рахунок, відкритий на ім`я позичальника в банківській установі на території України (за виключенням поточних рахунків для виплат по заробітній платі або пенсії, інших соціальних виплат), наданий та особисто зазначений позичальником у договорі (п. 1.2 Договору). Згідно п. 3.1 договору строк користування позикою становить 24 календарних місяців, та починається з моменту (дати) зарахування суми позики на поточний рахунок позичальника, зазначених у п. 1.3.договору. Відповідно до пунктів 3.6 - 3.9 Договору, плата за користування кредитом складається з: фіксованого проценту від загальної суми позики за кожен день користування позикою та складає 0,23 % від загальної суми позики за календарний день та нараховується за кожний день користування позикою; комісії за управління (обслуговування) позикою та складає 0,1 % від загальної суми позики за календарний день та нараховується за кожний день користування позикою починаючи з 7 (сьомого) місяця користування позикою. Плата за користування позикою включається до щомісячного платежу. Згідно умов Договору погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких визначений умовами договору та в графіку платежів до договору позики (п. 5.1 Договору). Відповідно до платіжної інструкції № 575 від 08.08.2023 вбачається, що ТОВ ФК «Суперіум» перерахувало на рахунок [PERSON] суму кредитних коштів за договором позики у розмірі 20000,00 грн. Таким чином, ТОВ «ФК «Суперіум» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором позики № 4926 від 08.08.2023 року, а відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 03.01.2025 у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 31355 грн., яка складається із: заборгованості по тілу 6161,72 грн.; заборгованості по відсоткам -25193,27 грн.; заборгованості по комісії 0 грн., що підтверджується довідкою за заборгованістю позивача. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, а також приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 4926 від 08.08.2023 року у розмірі 31355 грн. Крім того, встановлено, що позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 2422,40 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved