Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] ,у якому просить : 1) стягнути з [PERSON] ( [INFO] , місце проживання : [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» (ідентифікаційний код юридичної особи : 40932411, 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105) суму заборгованості у розмірі 28611,57 грн, що складається з : заборгованості по тілу кредиту : 9951,32 грн, заборгованості зі сплати відсотків (у т.ч. простроченої) : 18660,25 грн; 2) стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11200,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 26.11.2019 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено договір № ТDВ.2019.0991.2501 про відкриття рахунків видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, відповідно до умов якого цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «Мегабанк». Своїм підписом клієнт підтвердила, що Правила і Тарифи на послуги банку складають з договором єдиний Договір, а також те, що з умовами Договору (з урахуванням Правил) клієнт ознайомлена і згодна. На підставі поданої відповідачкою заяви-анкети на ім`я [PERSON] було відкрито, зокрема, рахунок, який обслуговується за дебетно-кредитною схемою, за яким відповідачці було встановлено кредитний ліміт. Згідно з п.7.1 Кредитного договору останній діє протягом 99 років, а в силу розділу 1 Тарифів на послуги банку (додаток № 1), який є складовою частиною договору, строк дії картки становить 5 років. Відповідно до п.4.3 договору закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження, так само і відмова клієнта від доступного кредитного ліміту не припиняє строку дії договору. Пунктом 2.2.7 кредитного договору встановлено кінцевий строк, до якого має бути сплачена заборгованість за доступним лімітом кредитної лінії в повному обсязі, а згідно з п.3.1.2 кредитного договору, при користуванні доступним лімітом кредитної лінії клієнт зобов`язаний, зокрема, щомісячно, не пізніше розрахункової дати місяця, наступного за звітним, сплатити мінімальний обов`язковий платіж, в т.ч. проценти та інші обов`язкові платежі, передбачені договором, у розмірах, встановлених Тарифами, погасити заборгованість за доступним лімітом кредитної лінії до настання кінцевого строку сплати заборгованості. Пунктом 8.5 договору визначено розмір мінімального платежу. Банк свої зобов`язання перед клієнтом виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії, надавши відповідачці можливість користуватися кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії. Клієнт здійснювала користування грошовими коштами, що відображено у виписках по рахунку, однак, свої зобов`язання щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 28611,57 грн, у т.ч. за кредитом (у т.ч. прострочена) 9951,32 грн, за відсотками (у т.ч. прострочена) 18660,25 грн. 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, відповідно до умов якого АТ «Мегабанк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі було відступлене право вимоги за договором № ТDВ.2019.0991.2501 від 26.11.2019. 27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, відповідно до умов договору ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі було відступлене право вимоги за договором № ТDВ.2019.0991.2501 від 26.11.2019. Всі нарахування відповідачці, що відбувалися до дати отримання ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», здійснювалися лише АТ «Мегабанк» станом на дату відступлення прав вимоги 03.09.2024. Ані ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ані ТОВ «ФК Єврокредит» додаткових нарахувань не здійснювали. Посилаючись на неналежне виконання відповідачкою кредитних зобов`язань, позивач просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 28611,57 грн, у т.ч. за кредитом (у т.ч. прострочена) 9951,32грн, за відсотками (у т.ч. прострочена) 18660,25 грн. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 24.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Представник позивача в судове засідання не прибув, у позовній заяві та надісланих до суду письмових заявах просив розглянути справу без його участі, повідомив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, відзиву на позов не подала. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичніобставини та відповідні правовідносини. 26.11.2019 між Акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] було укладено договір № TDB.2019.0991.2501 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Відповідачка ініціювала укладання договору шляхом підписання Заяви-Анкети на відкриття рахунку та видачу платіжної картки від 26.11.2019, в якій вказала свої особисті дані. Відповідно до п. 1.1 Договору, цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobankу АТ «Мегабанк». Підписання сторонами цього договору вважається одночасно підписанням Правил, у зв`язку з чим Правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з Правилами, Тарифами на послуги Банку (Додаток № 1 до Договору), далі - Тарифи, вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір, надалі Договір. Максимальний ліміт кредитної лінії 200000,00 грн, пільговий період для нарахування процентів по заборгованості, що виникла внаслідок здійснення операцій в торгово-сервісних мережах до 62 днів, процентна ставка за користування доступним лімітом кредитної лінії по операціям, які здійснені в торгово-сервісних мережах у пільговий період з дати першого зняття коштів 0,0001%, процентна ставка за користування доступним лімітом кредитної лінії по операціям, які здійснені в торгово-сервісних мережах 56% річних, процентна ставка за користування доступним лімітом кредитної лінії по операціям зняття готівки в термінальних пристроях 56% річних, кінцевий строк, до якого має бути сплачена заборгованість за доступним лімітом кредитної лінії у повному обсязі (до 16:00 год.) - 25 листопада 2020 року, реальна річна процентна ставка 87,30%. Сплата процентів, передбачених умовами Договору за користування Доступним лімітом кредитної лінії, здійснюється Клієнтом у разі його використання (повністю та/або частково) (п.2.4 Договору). Відповідно до п. 2.5 Договору, розмір доступного ліміту кредитної лінії може бути змінений (збільшений та/або зменшений) в межах максимального ліміту кредитної лінії, у порядку передбаченому Правилами. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 99 років, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним. У випадку, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору, сторони не повідомили одна одну про його припинення, договір продовжує свою дію на кожний наступний календарний рік. Закінчення строку договору не звільняє клієнта від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 7.1 Договору). Вказаний договір підписаний [PERSON] власноручним підписом. 26.11.2019 [PERSON] підписала Заяву-Анкету на відкриття рахунку та видачу платіжної картки, у відповідності до якої відповідачці було відкрито поточні рахунки та видано картку. Також [PERSON] підписала Додаток № 1 до договору № TDB.2019.0991.2501 від 26.11.2019, яким є тарифний пакет «todobank». З виписок по рахунку позичальника з 26.11.2019 по 02.12.2022 вбачається, що відповідачка користувалася кредитним лімітом, здійснювала платежі, спрямовані на погашення заборгованості та їй нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, наданої АТ «Мегабанк», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № TDB.2019.0991.2501 від 26.11.2019 становить 28611,57 грн, з яких: 9951,32 грн заборгованість за основним боргом, 18660,25 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. 03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідачки за кредитним договором №TDB.2019.0991.2501 від 26.11.2019. Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до договору № GL1N426240 про відступлення права вимоги від 03.09.2024 до ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №TDB.2019.0991.2501 від 26.11.2019 у загальному розмірі 28611,57 грн, з яких: 9951,32 грн - заборгованість за основним боргом, 18660,25 грн заборгованість за відсотками. 27.12.2024 між ТОВ «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК «Єврокредит» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, за умовами якого до ТОВ «ФК «Єврокредит» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі і за кредитним договором № TDB.2019.0991.2501 від 26.11.2019. Відповідно до Витягу з Додатку № 1 до договору № 1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.2024 до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № TDB.2020.0991.948 від 24.02.2020 у загальному розмірі 28611,57 грн, з яких: 9951,32 грн - заборгованість за основним боргом, 18660,25 грн заборгованість за відсотками Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «ФК Єврокредит» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між АТ «Мегабанк» та [PERSON] 26.11.2019 укладено кредитний договір № TDB.2019.0991.2501 у письмовій формі, АТ «Мегабанк» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачці грошові кошти. Однак, відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем склалась заборгованість у розмірі 28611,57 грн, у т.ч. за кредитом (у т.ч. прострочена) 9951,32 грн, за відсотками (у т.ч. прострочена) 18660,25 грн. Доказів сплати суми кредиту та відсотків за кредитним договором TDB.2019.0991.2501 або ж власного розрахунку заборгованості відповідачкою не надано. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Єврокредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 28611,57 грн (9951,32 грн тіло кредиту, 18660,25 грн відсотки) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи, суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК Єврокредит» витрат на правничу допомогу у розмірі 11200,00 грн до матеріалів справи надано наступні документи: копія договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК Єврокредит» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС»; «Вартість послуг (прейскурант)"(додаток №2 до договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025) від 01.07.2025; Реєстр боржників від 21.07.2025; Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12121774 від 14.08.2025 за боржником [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на загальну суму 11200,00 грн (проведення юридичного та фінансового аналізу боржника 1200,00 грн, складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника 10000,00 грн); орден на надання правничої допомоги; свідоцтво про рпаво на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №5817 на ім`я Журавльова С.Г.. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved