Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія заповіту [PERSON] від 21.11.2022р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія свідоцтва про народження позивача; копія державного акту серії ЯА №861821 від 17.03.2006р. про право власності на земельну ділянку земельні ділянки загальною площею 2,44 га із кадастровими номерами 5124184000:01:005:0022, 5124184000:01:003:0234, розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (ділянки № [NUMBER] , [NUMBER] , масиви №44, 59), виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON] ; копія довідки виконавчого комітету Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області від 28.03.2016р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 03.06.2025р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] ; копія витягу з рішення Плавнівської сільської ради від 17.02.1994р. «Про передачу безоплатно у приватну власність присадибної земельної ділянки»; копія рішення виконавчого комітету Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області «Про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння по [ADDRESS] »; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2023р.; відомості про масову оцінку земельної ділянки; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 13.02.2026р.; копія заяви [PERSON] від 27.07.2023р. про відмову від прийняття спадщини; копія заяви [PERSON] від 27.07.2023р. про прийняття спадщини за заповітом; копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.08.2023р. (дата заведення спадкової справи 08.08.2023р.); копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.08.2023р. (свідоцтво про право на спадщину не видавалось); копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.08.2023р. (заповіти/спадкові договори) є зареєстрований заповіт від 21.11.2022р. №41; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 11.02.2026р. (дата заведення спадкової справи 08.08.2023р.). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є сином [PERSON] , відповідачка - вдова нині померлого. Окрім того, позивач був призначений спадкоємцем майна за заповітом [PERSON] від 21.11.2022р. За життя [PERSON] належало наступне майно: - частка житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , - на підставі рішення Плавнівської сільської ради від 17.02.1994р. «Про передачу безоплатно у приватну власність присадибної земельної ділянки», рішення виконавчого комітету Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області «Про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння по [ADDRESS] », витягу з погосподарської книги №8 Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області; -земельні ділянки загальною площею 2,44 га із кадастровими номерами 5124184000:01:005:0022, 5124184000:01:003:0234, розташовані на території Плавнівської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області (ділянки № [NUMBER] , 24, масиви №44, 59), виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - згідно державного акту серії ЯА №861821 від 17.03.2006р. про право власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] розпорядився належним йому майном, 21.11.2022р. склав заповіт на ім`я свого сина [PERSON] , [INFO] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] був позивач. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом. Про це свідчить його заява про прийняття спадщини від 27.07.2023р. Відповідачка звернулась до нотаріуса із заявою про відмові від спадщини, на неї не претендує. Незважаючи на своєчасне звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти спадкового майна. Відповідачка (вдова спадкодавця) відмовилась від прийняття спадщини, будь-яких заперечень щодо позовних вимог не мала, на спадщину не претендує, позовні вимоги визнала в повному обсязі. У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані житловий будинок та земельні ділянки, про що 23.11.2023р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу оригінали документів (щодо житлового будинку, земельних ділянок ) позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі правовстановлюючого документу нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на спадковий (або інший) об`єкт до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті батька позивача це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка на неї не претендує, відмовилась від прийняття спадщини. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті батька у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові об`єкти нерухомого майна. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва позивач не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину юридично, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях по подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, а також по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій документів на будинок, землю, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини та не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved