Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

26.09.2025 з Львівського апеляційного суду до Шевченківського районного суду м. Львова на продовжений розгляд надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до [PERSON] , у якій позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] на користь товариства «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020113860 від 05.11.2020 у розмірі 14337,17 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.11.2020 р. між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та [PERSON] укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020113860. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та акцептована гр. [PERSON] . Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки [NUMBER] , на котру в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 4098,00 грн. На умовах Договору позики (пп.5.1. п.5.) Кредитодавець надало Відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах передбачених Договором позики №00020113860 у розмірі 4098,00 грн (чотири тисячі дев`яносто вісім гривень 00 копійок), а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Договором позики, з кінцевим терміном погашення не пізніше 04.12.2020 р. (пп.5.5. п.5.), базова процента ставка складає 1.11% (п.п. 5.12. п.5.), та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії Договору позики (п.п.5.13. п.5). Кредитодавець свої зобов`язання за Договором позики виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договором позики. Відповідач не здійснив жодного платежу, не виконав свої зобов`язання, та не вніс платежі, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із не здійсненням платежів на виконання Договору позики у Відповідача утворилася заборгованість за Договором позики. 30.06.2021р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021р. Згідно Договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021р., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА», включно і до гр. [PERSON] , порядковий номер згідно реєстру боржників 1788. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики, станом на 01.07.2024 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 14337,17 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом 3800,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 1 265,46 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано Новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021) 8550,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; інфляційне збільшення 721,71 грн. (нараховано Новим кредитором за період 05.12.2020 по 23.02.2022). Позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із чим станом на 01 липня 2024 у нього існує заборгованість у загальному розмірі 14337,17 грн. 07 серпня 2024 на адресу суду від представника відповідача Яреська Т.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази існування заборгованості Відповідача перед первісним кредитором, а отже, і перед Позивачем. Зазначає, що Позивач здійснив додатково нарахування відповідальності по 625 ЦК України за ставкою 2,5% за період 01.07.2021 по 28.09.2021, тобто після закінчення строку кредитування та строку дії Договору позики 9 220,50 грн. боргу на підставі ст. 625 ЦК України та інфляційні втрати. Також не підлягає стягненню з Відповідача інфляційне збільшення у розмірі 778,31 грн. та відповідальність згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 9 220,50 грн., як такі, що були нараховані під час карантину. Позивач не надав жодного належного та допустимого доказу, а саме первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факти видачі коштів по даним кредитним договорам первісним кредитором Відповідачу, незважаючи на те, що надати дані докази з позовною заявою було його обов`язком. Поданий Позивачем розрахунок заборгованості не може бути належним та допустимим доказом, заборгованість за Договором позики не може бути більшою ніж 5462,70 грн. ( тіло позики 4 098,00 грн. + 1364,70 грн. проценти в межах строку кредитування). Стягнення відповідальності з Відповідача за прострочення по споживчому кредиту під час карантину заборонено, тому в задоволенні вимог Позивача по ст. 625 ЦК України наявні підстави для відмови. Таким чином, на думку Відповідача, позовні вимоги Позивача не підтверджені жодним доказом, як це передбачено чинним цивільним процесуальним законодавством, фактичні обставини, на яких ґрунтує свою позовну заяву Позивач, є недоведеними, тому у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. 12 серпня 2024 на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якому зазначає, що кредитний договір між сторонами було укладено згідно чинного законодавства, з умовами якого був ознайомлений відповідач, розрахунок проведений належним чином, тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача Яресько Т.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив у такому відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 05.11.2020 р. між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» та [PERSON] укладено Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020113860. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та акцептована гр. [PERSON] . Відповідно до п. 3.1-3.2 Кредитного договору, Товариство на умовах цього Договору та Правил надає Клієнту грошові кошти у сумі визначеній п. 5. Договору, а Клієнт в свою чергу зобов`язується повернути грошові кошти у встановлений цим Договором строк та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування, визначеної п. 5.3. даного Договору. Кредит надається Позичальнику на визначені ним особисто цілі. Сторони погодили, що Клієнту відповідно до умов цього Договору немає необхідності укладати договори щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, Договір та зміни до нього укладаються в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів одноразовим/мережевим ідентифікатором). У випадку оформлення Договору чи здійснення інших дій, пов`язаних із його виконанням в онлайн-режимі на Офіційному сайті Товариства, за допомогою засобів електронного зв`язку, електронні документи, оформлені і підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, вважатимуться такими, що мають рівну юридичну силу з документами, складеними на паперовому носієві і підписаними власноручним підписом. Відповідно до п. 4.5 Кредитного договору, Підписанням цього Договору Клієнт погоджується з тим, що внесення змін до Правил можливе на умовах, зазначених у відповідному розділі Правил. Відповідно до ч. 5 Умов надання позики на умовах фінансового кредиту, Загальний розмір кредиту - 4098 грн. Тим кредиту: знижка 40%; Схема кредитування: класична; дата видачі кредиту: 05.11.2020; дата погашення заборгованості: 04.12.2020; строк дії договору: 30 днів; можливість пролонгації: дозволено, під 1.2 (% в день); мета: споживчі цілі;базова процентна ставка: 1.11% ;процентна ставка в день у разі користування кредитом поза межами строку дії договору: 2.50 %; реальна річна процентна ставка: від 406,28% до 873.30%; загальна (орієнтована) вартість кредиту: 5462,70 грн. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач [PERSON] уклав кредитний договір №00020113860 від 05.11.2020, який підписаний одноразовим ідентифікатором r987026b, та сформовано на сайті Кредитора - що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, та отримано на його рахунок кошти у розмірі 3800,00 грн., а отже акцептовано умови Договору, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Після вчинених дій Відповідача, 06.11.2020 ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА» перерахувало грошові кошти в сумі 3800,00 грн. на банківську карту відповідача [NUMBER] , що стверджується довідкою №81-15-9/2154-БТ від 21.02.2025 та випискою по вказаному рахунку, виданої АТ «Райффайзен Банк», що таким чином свідчить про те, що Відповідач прийняв пропозицію первісного кредитодавця - ТОВ «Фінансова компанія «ФОРЗА». 30.06.2021р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021р. Згідно Договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021р., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА», включно і до гр. [PERSON] , порядковий номер згідно реєстру боржників 1788. Відповідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Із довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 00020113860 від 05.11.2020, встановлено, що відповідач [PERSON] станом на 01.07.2024 ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів, відсотків користування кредитом та інфляційних нарахувань, а саме: не сплачує проценти за користування кредитом, не проводить погашення кредиту у строки, передбачені кредитним договором, його заборгованість становить в сумі 14337,17 грн., а саме: залишок заборгованості за тілом 3800,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 1 265,46 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано Новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021) 8550,00 грн.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; інфляційне збільшення 721,71 грн. (нараховано Новим кредитором за період 05.12.2020 по 23.02.2022). Дана заборгованість за кредитним договором розрахована аргументовано, будь-яких обґрунтованих заперечень з даного приводу від відповідача на адресу суду не надійшло. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено, відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання належним чином, що спричинило виникнення заборгованості за Кредитним договором, а саме тіла кредиту, процентів та інфляційних нарахувань. Враховуючи наявні докази у матеріалах справи у своїй сукупності та зважаючи на те, що майнове право позивача порушене відповідачем, а відтак підлягає захисту, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3800,00 грн.; залишку заборгованості по процентам за користування 1 265,46 грн.; залишку заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано Новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021) 8550,00 грн.; інфляційного збільшення 721,71 грн. (нараховано Новим кредитором за період 05.12.2020 по 23.02.2022). Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку. Задовольняючи позов, згідно п.1 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу . За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» - адвокат Бачинський О.М. долучив до матеріалів справи договір про надання правової допомоги №20240627-1К від 27.06.2024, укладений між адвокатом Бачинським О.М. (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (клієнт), ордер про надання правничої (правової) допомоги №1293240 від 28.06.2024, розрахунок суми судових витрат на загальну суму 7000 грн. з детальним описом. Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову, час, витрачений адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, зазначеного в детальному розрахунку наданих правничих послуг, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для його виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що сума 7000,00 грн. не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн., що буде за даних обставин справи буде справедливим і співмірним відшкодуванням таких. Таким чином суд вважає можливим задовольнити вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу частково у розмірі 3000,00 грн. Окрім цього, судом встановлено, що при зверненні до суду з позовною заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Outcome: approved