Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення фактів неправильності актових записів про народження. Заяву мотивовано тим, що [INFO] народилася [PERSON] ,про що Саратським бюро ДРАЦС Одеської області 22.04.1954 (нині - Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис за № 64. Заявник у 1989 році народила сина, який зареєстрований за прізвищем « [PERSON] ». Також усі її документи, які стосуються різних сфер життя, були оформлені на її прізвище « [PERSON] ». У липні 2024 року вона звернулася до Малиновського відділу ДРАЦС у місті Одесі для отримання свідоцтва про її народження та витягу з реєстру актових записів про народження за новими стандартами для накладення апостолів. Таке свідоцтво та витяг їй необхідні були для отримання її сином та його родиною громадянства Румунії за походженням, адже її матір мала румунське коріння. Однак, працівниками відділу ДРАЦС їй було повідомлено, що в актовому записі про її народження її прізвище « [PERSON] » закреслено та виправлено на прізвище « [PERSON] ». Для встановлення факту неправильності актового запису про її народження в частині прізвища, вона звернулася до суду та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 у справі № 522/9644/24-Е встановлено факт неправильності актового запису про її народження в частині прізвища « [PERSON] » та встановлено, що її прізвище « [PERSON] ». Однак, на її звернення до відділу ДРАЦС для виконання вищевказаного рішення, їй повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про її народження із зазначенням прізвища « [PERSON] », адже в актовому записі її матір`ю зазначена « [PERSON] » на підставі актового запису про усиновлення Неклиновського райбюро ЗАГС від 06.01.1965 № 1, підстава рішення Неклиновського районного виконавчого комітету Ростовської області № 432 від 28.12.1964. Заявник зазначає, що майже з першого року свого життя вона перебувала в дитячих будинках, потім в дитячому будинку в м. Татарбунари Одеської області, оскільки її біологічна матір [PERSON] від неї відмовилася. Коли їй було 4 роки матір забрала її з дитячого будинку та в подальшому, прямуючи в росію до свого брата, залишила її в дитячому будинку в с. Неклинов, Ростовської області, рф. Як пригадує заявник, її у 10-річному віці удочерила жінка на ім`я [PERSON] , та припускає, що ймовірно, після усиновлення було внесено зміни до актового запису, про що повідомлено [PERSON] відділ ДРАЦС, який в свою чергу вніс зміни до актового запису про її народження. Однак, як стверджує заявник, у родині усиновлювачки вона перебувала 1 рік, після чого [PERSON] повернула її до дитячого будинку. Вважає, що усиновлення після цього було скасовано ще в 1965 році, проте не змінено прізвище її матері з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Через декілька тижнів після повернення її до дитячого будинку, її біологічна матір її забрала, проте через деякий час заявник знову опинилася в Балтській школі-інтернат, в якій обліковувалася як сирота. Заявник зазначає, що самостійно виправити відомості в графі «матір» з « [PERSON] » на « [PERSON] » в актовому записі про її народження вона можливості не має, виникла необхідність у зверненні до суду. Крім того вважає, що слід виправити та правильно зазначити в актовому записі про її народження прізвище матері « [PERSON] » замість неправильного « [PERSON] ». На підставі наведеного просила встановити факт неправильності актового запису про народження № 64 від 29.04.1954, складеного Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в графі «матір» « [PERSON] » та встановити, що матір`ю заявника є « [PERSON] »; встановити факт неправильності актового запису про народження № 64 від 29.04.1954, складеного Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в частині написання прізвища в графі «матір» « [PERSON] » та встановити, що [PERSON] є « [PERSON] ».Також просила встановити, що після набрання рішенням законної сили воно є підставою для внесення змін до актового запису № 64 від 29.04.2024 про народження, складеного Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в частині прізвища матері, змінивши його з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Cуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23)). У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду сформувала такий висновок: «В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів». До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). У даній справі заявник звернулася до суду із заявою про встановлення фактівнеправильності актового запису про народження № 64 від 29.04.1954, складеного Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в графі «матір» « [PERSON] » та встановити, що матір`ю заявника є « [PERSON] та в частині написання прізвища в графі «матір» « [PERSON] » та встановити, що [PERSON] є « [PERSON] ». Як слідує з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.04.1954 Саратським бюро ЗАГС Одеської області, [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої зазначено мовою оригіналу « [PERSON] ». Із запису акта про народження № 64 слідує, що [INFO] народилася (мовою оригіналу) « [PERSON] », відомості про батьків: « [PERSON] » та « [PERSON] ». Крім того із запису акта про народження № 64 слідує, що до актового запису внесено зміни, а саме: актовий запис про усиновлення, підстава рішення Неклиновського районного виконавчого комітету Ростовської області № 432 від 28.12.1964, прізвище дитини змінено на (мовою оригіналу) « [PERSON] », відомості про матір на « [PERSON] ». Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 у справі № 522/9644/24-Е за заявою [PERSON] встановлено факт неправильності актового запису про народження № 64 від 29.04.1954, складеного Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород - Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в частині прізвища [PERSON] та встановлено, що прізвище [PERSON] є « [PERSON] ». Листом від 06.02.2025 №3/24.5-118 Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області повідомив заявника [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про народження із зазначенням її прізвища « [PERSON] », а також із зазначенням в графі матір « [PERSON] », оскільки в актовому записі про народження матір`ю дитини зазначена « [PERSON] » на підставі - «Актовий запис про усиновлення Неклиновського райбюро ЗАГС від 06.01.1965 № 1, підстава - рішення Неклиновського районного виконавчого комітету Ростовської області № 432 від 28.12.1964». Роз`яснено, що для того, щоб в графі «матір» у свідоцтві про народження [PERSON] було зазначено « [PERSON] » рекомендовано звернутись до суду щодо вирішення питання внесення змін до актового запису про народження (скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним). Для усунення можливої помилки щодо читання прізвища як [PERSON] так і в графі «матір» « [PERSON] , 26 років» (мовою оригіналу « [PERSON] ») на правильне « [PERSON] », рекомендовано виправити вказаний факт в судовому порядку. Відповідно до положень статті 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження (частина перша статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті Відповідно до частин першої, шостої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5. Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» судам роз`яснено, що «суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків)». Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. При усиновленні ці права виникають між усиновлювачем та дитиною за рішенням суду, прирівнюючи їх до біологічних, тоді як юридичний зв`язок з біологічними батьками припиняється. Матеріалами справи підтверджується, що заявник на підставі рішення Неклиновського районного виконавчого комітету Ростовської області № 432 від 28.12.1964 була усиновлена [PERSON] , про що в актовий запис про її народження внесено відповідні зміни, в тому числі в графі відомостей щодо матері. Водночас, матеріали справи не містять доказів про скасування усиновлення заявника чи визнання його недійсним. Довідка від 15.11.1985 № 557 про навчання заявника з 01.09.1969 по червень 1971 року в Одеській школі-інтернаті та проживання її в гуртожитку цієї школи не підтверджують факту неправильності актового запису про народження заявника в графі відомостей про матір. Також довідка від 14.10.1985 № 65 про те, що в списках Балтської школи-інтернат № 2 [PERSON] значилася як сирота, яка в 1968-1969 навчальному році закінчила 8 класів, не є документом, який підтверджує статус дитини як сироти у розумінні законодавства. Надані заявником докази, в тому числі про її освіту та роботу, як кожен окремо так і сукупності не підтверджують обґрунтованості поданої заяви, що свідчить про відсутність підстав для встановлення факту неправильності актового запису. Також відсутні підстави для задоволення заяви щодо встановлення факту неправильності актового запису в частині написання прізвища в графі «матір»« [PERSON] » замість неправильного « [PERSON] », оскільки саме по собі встановлення такого факту не породить для заявника юридичних наслідків для заявленої нею мети встановлення такого факту. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. При цьому факти повинні мати юридичне значення саме для заявника, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. Звертаючись до суду з цією заявою заявник просить встановити зазначені юридичні факти для отримання свідоцтва про її народження та витягу з реєстру актових записів про народження за новими стандартами для накладення апостолів. Таке свідоцтво та витяг їй необхідні для отримання її сином та його родиною громадянства Румунії за походженням, адже її матір мала румунське коріння. При цьому заявником не зазначено та судом не встановлено для захисту, виникнення, зміни або припинення яких особистих чи майнових прав саме заявника необхідне встановлення даних фактів, з огляду на те, що метою встановлення таких фактів заявником зазначено необхідність отримання її сином та його родиною громадянства Румунії. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed