Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Зміст заявлених вимог. 25 грудня 2025 року [PERSON] звернувся до суду в окремому провадженні із заявою за участі заінтересованих осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить встановити факт його, [PERSON] , проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначено, [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 713 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом є чоловік заявник [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 08 грудня 2025 року [PERSON] звернувся до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа №507/2025. Діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Державний нотаріус Першої кременчуцької державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропущенням ним шестимісячного строку для прийняття спадщини. Постанова мотивована тим, що станом на день смерті [PERSON] з нею за адресою: [ADDRESS] , жодна особа не була зареєстрована. [PERSON] стверджує, що житловий будинок за вищевказаною адресою вони з дружиною [PERSON] придбали перебуваючи у шлюбі, в якому з 16 серпня 2006 року проживали разом окремо від дітей. Тому вважає, що в силу п.3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Встановлення факту постійного проживання заявника на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] має для заявника [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на спадщину. Даний факт ніким не оспорюється та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. Тому [PERSON] звернувся до суду в окремому провадженні із даною заявою. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 26 грудня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні, витребувано у Першої кременчуцької державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №507/2025 після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Позиції учасників справи в судовому засіданні. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Возний С.В. в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з наведених в ній підстав. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні просили задовольнити заяву їх батька [PERSON] про встановлення факту його проживання з померлою матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки вони були одружені, проживали все життя разом, піклувалися один про одного. Заінтересована особа Перша кременчуцька державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Власенко Ю.С. в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність та просила ухвалити рішення враховуючи норми чинного законодавства. Обставини, встановлені судом. [INFO] в Кременчук Полтавської області померла [PERSON] , [INFO] , про що 15 грудня 2023 року Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області складено відповідний актовий запис №2202 та 15 грудня 2023 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За даними Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 03.12.2025 року №8489/01-27 згідно з відомостями відділу ведення Реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю з адреси: [ADDRESS] з 15.12.2023 року (померла [INFO] ). Станом на день смерті [PERSON] разом з померлою за вищевказаною адресою жодна особа не зареєстрована. Відкрилася спадщина. Спадковим майном є житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 713 кв.м., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовані за адресою: [ADDRESS] , та які належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 15 серпня 2006 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. за р.№14349 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №634158, виданого 19 лютого 2008 року. Заявник [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 1981 року Відділом ЗАГС Кременчуцького міськвиконкому Полтавської області. 08 грудня 2025 року заявник [PERSON] звернувся до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори та подав документи для оформлення спадкових прав та видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій [INFO] [PERSON] . Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08 грудня 2025 року №83529237, Першою кременчуцькою державною нотаріальної конторою 08 грудня 2025 року заведена спадкова справа №507/2025, номер у Спадковому реєстрі: 74977262. Державний нотаріус Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. відмовила [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій [INFO] [PERSON] у зв`язку із пропущенням ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що видала відповідну постанову, яка мотивована тим, що станом на день смерті [PERSON] разом з померлою жодна особа не була зареєстрована. В судовому засіданні заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є дітьми заявника [PERSON] та померлої [PERSON] пояснили, що батьки до дня смерті матері [PERSON] постійно проживали разом. У 2006 році придбали будинок за адресою: [ADDRESS] , де вели спільне господарство, мали спільний побут. До 18 років і тепер після смерті [PERSON] з заявником проживає донька [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , є сусідкою заявника [PERSON] , який разом з дружиною [PERSON] влітку 2006 року придбали житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , де і постійно проживали разом до смерті [PERSON] . Також з ними проживала і на даний час проживає донька [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Заслухавши пояснення заявника та його уповноваженого представника, заінтересованих осіб, свідка, дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17. Згідно роз`яснень, що містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції чинній на час відкриття спадщини), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що заявник [PERSON] постійно проживав з дружиною [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, а саме для прийняття ним спадщини. Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, суд не установив інших осіб, які прийняли спадщину [PERSON] , тому не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved