Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Вимоги мотивує, тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька прийняли: [PERSON] (заявою №217 від 15.04.2025 року (с.с. 37/2021)) та [PERSON] (заявою №94 від 19.02.2021 року). Донька померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. У квітні 2025 року позивач звернувся до державного нотаріуса І. Дударевій з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно, однак 21 травня 2025 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок [ADDRESS] . Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 05 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач - представник Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області подали заяву про розгляд справи без представника селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини: Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] , помер [INFO] , про що Виконкомом Прибірської сільської ради Іванківського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 24. [INFO] народився « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 липня 1957 року. Батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] ». Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] , який помер [INFO] . З довідки Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №2505 від 11 листопада 2024 року, убачається, що згідно запису в по господарській книзі №5 за 2024-2028 роки, особовий рахунок № [NUMBER] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Дударєвої І.Ю. (вихідний № 379/02-31) від 21 травня 2025 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Спадщину після [PERSON] прийняли: [PERSON] (заявою №217 від 15.04.2025 року (с.с. 37/2021)) та [PERSON] (заявою №94 від 19.02.2021 року). Донька померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Крім того, [PERSON] помер [INFO] та спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] . Щодо частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , [PERSON] спадщину не прийняла та 22.01.2026 року звернулась до суду із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги позивача визнає на частину спадщини на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] не претендує. «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» на замовлення технічної інвентаризації [PERSON] , виготовлено станом на 29 квітня 2025 року Технічний паспорт будинку садибного типу Реєстраційний номер № ТІ01:7161-8706-3432-1180, адреса об`єкта [ADDRESS] , з додатками: схема розташування будівель та споруд, план будинку садибного типу; експлікація приміщень будинку садибного типу, характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів. Так, згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація проводиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , будинку № [NUMBER] є записи погосподарської книги №5, особовий рахунок № [NUMBER] за 2025-2028 року, по [ADDRESS] зареєстрований на ім`я [PERSON] . Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого на замовлення [PERSON] , убачається, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,7 кв.м. в плані під літерою «А» (житлова площа 31,0 кв.м.). Надвірні будівлі та споруди: літня кухня «Б», навіс «В, Л», альтанка «Г», сарай «Д, Ж, К», вбиральня «З», погріб «К1», огорожа №1-6, криниця «7», вимощення «І». Таким чином, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , спадщину після якого прийняв [PERSON] . Таким чином, позивач прийняв спадщину після [PERSON] і набув право власності на належний батькові будинок в порядку спадкування за законом, тобто із законних підстав. Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна із законних підстав, то позивач має право на судовий захист. Таким чином, позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved