Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 24 жовтня 2022 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі ТОВ «Селфі Кредит») був укладений договір про надання споживчого кредиту №461266, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надало [PERSON] у кредит грошові кошти у сумі 2000 грн, на умовах визначених договором, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. 1 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №01022024-1, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» прийняв належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, включно і до [PERSON] за кредитним договором №461266 від 24 жовтня 2022 року. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 16568,27 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1999,79 грн, заборгованість за процентами 14568,48 грн. З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за договором, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повернулися конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В силу приписів п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Неявка учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст.244 ЦПК України відклав судове засідання до 23.02.2026 о 9 год. 45 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення. Процесуальні дії у справі 22 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 19 лютого 2026 року судом постановлено про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Ухвалою судового засідання від 19 лютого 2026 року у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини 24 жовтня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 461266 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору товариство надало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1, 1.2 Договору). Сума кредиту 2000,00 гривень. Строк кредиту 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні дати повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (п. 1.3, 1.4 Договору). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти. Стандартна процента ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього Договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47541,10% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування заниженої процентної ставки 9313,47% річних (п. 1.5, 1.5.1, 1.7, 1.7.1, 1.7.2 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою протягом всього строку користування кредитом 17840 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 16526 грн (п. 1.8, 1.8.1, 1.8.2 Договору). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Дата надання кредиту 24 жовтня 2022 року або 25 жовтня 2022 року (п. 2.1, 2.2 Договору). Проценти, що нараховуються за договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). Кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором Т874 24 жовтня 2022 року, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором Т874. Графіком платежів за договором №461266 доведено до відома [PERSON] графік погашення заборгованості, інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. ТОВ «УПР» повідомило ТОВ «Селфі Кредит» про успішне перерахування кредитних коштів 24 жовтня 2022 року 08:37:05 у розмірі 2000,00 гривень на картку № [NUMBER] . Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] в повідомленні співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останнім у п. 2.1 договору №461266 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort». 1 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до боржників у Реєстрі боржників, про що також був складений акт приймання-передачі реєстру божників від 01 лютого 2024 року. Згідно платіжної інструкції №74877 від 01 лютого 2024 року ТОВ «ФК «Кредит Капітал» сплатило на користь ТОВ «Селфі Кредит» кошти згідно договору факторингу № 01022024-1 від 01 лютого 2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 01022024-1 від 01 лютого 2024 року, від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 461266 на загальну суму 16568,27 грн. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором позивач повідомив відповідача, а також направив досудову вимогу щодо сплати заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 461266 від 24 жовтня 2022 року станом на 01 лютого 2024 року становить 16568,27 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 1999,79 грн, заборгованість за відсотками 14568,48 грн. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язанням. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором № 461266 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 24 жовтня 2022 року, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено договір № 461266 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 24 жовтня 2022 року в електронній формі, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу кошти в сумі 2000 грн строком на 365 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором. 24 жовтня 2022 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Селфі Кредит» суд вважає доведеним. У підписаному відповідачем договорі №461266 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 24 жовтня 2022 року визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки в повному обсязі не повернув ні первинному кредитору, ні позивачу кредитні кошти, проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість договором № 461266 від 24 жовтня 2022 року, яка становить 16568,27 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 1999,79 грн, заборгованість за відсотками 14568,48 грн. Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку не надав. Доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав. Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» у розмірі 2422,40 грн, а всього - 10422,40 грн. Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 01 липня 2025 року укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 з адвокатським об`єднанням «Апологет». Згідно умов договору порядок розрахунків та інші аспекти виконання договору визначаються Додатком №1 до договору. Відповідно до детального опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги, адвокатське об`єднання надало клієнтові ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» послуги у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, боржником за яким є [PERSON] , а саме: здійснено усну консультацію клієнту, ознайомлення з матеріалами справи, погодження правової позиції, складання позовної заяви, подання заяви до суду, на що витрачено 6 годин 30 хв. Вартість послуг становить - 8 000 гривень, про що свідчить Акт №450 наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №0107. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved