Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У липні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 13.02.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір № 6363606. 24.11.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 24.11.2023, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2023 до Договору факторингу № 24112023 від 24.11.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 55 820 грн, з яких: 20 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 35 820 грн - заборгованість за відсотками. Згідно з п. 1.3. Договору факторингу ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних санкцій. [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 6363606 в розмірі 55 820 грн, з яких: 20 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 35 820 грн - заборгованість за відсотками. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 6363606 від 13.02.2023 в розмірі 55 820 грн та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. Стислий виклад заперечень відповідача У поданому до суду через систему «Електронний суд» відзиві на позов представник відповідача адвокат Кірюшин А.А. у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив відмовити у повному обсязі. Заперечення по суті вимог мотивував тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення між сторонами кредитного договору та виникнення між ними будь-яких правовідносин. Посилаючись на лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.11.2023 № 2808 як на підставу перерахунку грошових коштів на користь відповідача, позивачем не доведено, що картка з маскою [NUMBER] належить [PERSON] , а суму в розмірі 20 000 грн було перераховано саме на виконання кредитного договору. Також із зазначеного листа не можливо встановити предмет договору на переказ коштів, який нібито укладено між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Авентус Україна», права і обов`язки його сторін тощо. Отже, такий документ не містить жодної інформації щодо предмета доказування, а тому не може бути взятий до уваги судом. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передачі права вимоги від первісних кредиторів до позивача за Кредитним договором, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позову. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 07.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 06.11.2025 за клопотанням представника позивача витребувано докази, що містять банківську таємницю. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі та позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до вказаних правовідносин, суд дійшов таких висновків. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.02.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №6363606 (а.с. 4-8). Згідно з умовами договору: сума кредиту (загальний розмір) становить 20 000,00 грн, строк кредиту - 360 днів. Періодичні платежі зі сплати процентів - кожні 30 днів. Дати повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору (пункти 1.3., 1.4. договору). Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 цього договору (пункти 1.5., 1.5.1. договору). Знижена процентна ставка 1,393% в день та застосовується відповідно до таких умов. Якщо споживач до 15.03.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну проценту ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до зазначеної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 1.5.2. договору). Протягом строку дії договору розмір процентів за користування кредитними коштами може бути змінений у бік зменшення для споживача у випадку та на умовах визначених у п. 1.5.2. договору, зокрема у випадку отримання споживачем знижки на стандартну процентну ставку (п. 1.5.3. договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 163 280,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 159 698,00 грн (п. 1.8.-1.8.2. договору). Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний договір, який підписаний відповідачем відповідно до вимог частини 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А7590». Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] (п. 2.1. договору). Доказом перерахування кредитних коштів за кредитним договором № 6363606 є інформаційна довідка за вих. № 2808 від 27.11.2023, якою ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» повідомляє про успішно проведену транзакцію, а саме 13.02.2023 о 09:50:06 на суму 20 000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 201918640 (а.с. 10). Також випискою з особового рахунку відповідача, яка була надана АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 06.11.2025, підтверджено успішне зарахування грошових коштів за кредитним договором №6363606 на платіжну картку [PERSON] [NUMBER] в сумі 20 000 грн. Відповідно до наданої позивачем картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) за кредитом у позичальника наявний борг у сумі 55 820,00 грн, з яких: 20 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 820 грн - сума заборгованості за відсотками. 24.11.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №24112023, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників (а.с. 19-23). Згідно з п. 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором відносно до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скраплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 24.11.2023 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» на виконання п. 1.2 договору факторингу № 24112023 від 24.11.2023 уклали акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 24). Оплата за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 24112023 від 24.11.2023 становила 1 932 178,41 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №20513 від 28.11.2023 (а.с. 26). Відповідно до реєстру боржників №1 від 24.11.2023 до договору факторингу № 24112023 від 24.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6363606 в сумі 55 820,00 грн, з яких: 20 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 820 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 24). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з такого. Норми права, які були застосовані судом Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Мотивована оцінка та висновки суду Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Зібраними у справі доказами встановлено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача - [NUMBER] , електронний підпис - [NUMBER] . Зі змісту зазначеного договору встановлено, що [PERSON] при його оформленні зазначила свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, номера телефонів та номер рахунку для перерахування грошових коштів. Отже, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. Суд зауважує, що без здійснення входу позичальником на сайт кредитодавця, без отримання ним умов договору (оферти) і повідомлення з одноразовим ідентифікатором та без введення відповідачем одноразового ідентифікатора, що означає прийняття пропозиції (акцепту), кредитний договір не був би укладеним. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, від 12 серпня 2022 року у справі № 234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19. Оскільки відповідач виконала послідовні дії та підписала кредитний договір з присвоєним та направленим їй одноразовим ідентифікатором А7590, вважається, що сторони кредитного договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Слід наголосити на тому, що укладений кредитний договір [PERSON] не було розірвано. Крім того, такий договір відповідно до вимог чинного законодавства, недійсним не визнаний, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір згідно з умовами закону Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення якого у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача за кредитним договором № 6363606, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] від 13.02.2023, підтверджується долученою до матеріалів справи Довідкою, зі змісту якої вбачається перерахування суми грошових коштів у розмірі 20 000,00 грн на номер картки, яка відповідає номеру, зазначеному в п. 10 кредитного договору, а також випискою з особового рахунку відповідача, яка була надана АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 06.11.2025. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 300/438/18. Як убачається з матеріалів справи, кредитодавцем відсотки за користування кредитом нараховувалась у межах строку кредитування на суму тіла кредиту, тобто відповідно до умов Кредитного договору. З матеріалів справи вбачається та підтверджується належними доказами те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти у повному обсязі у межах встановленого строку кредитування кредитодавцю не повернула, нараховані на підставі умов кредитного договору відсотки за користування кредитом не сплачувала. Картка обліку Договору (розрахунок заборгованості) за договором від 13.02.2023 №6363606, надана суду позивачем, є належним та допустимим доказом, стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування банком відсотків. Згідно з частинами 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до [PERSON] , а саме договір факторингу, укладений ТОВ «ФК «ЄАПБ» з первісними кредитором 24.11.2023 № 24112023, про передачу прав вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», Акт прийому передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 24112023 від 24.11.2023, Реєстр боржників №1 до зазначеного договору факторингу та платіжну інструкцію № 20513 від 28.11.2023 щодо перерахування коштів від Фактора Клієнту за договорами факторингу. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором від 13.02.2023. Відповідно до Реєстру боржників та розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за договором № 6363606 від 13.02.2023 становить 55 820,00 грн, з яких: 20 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 820 грн - сума заборгованості за відсотками. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконала зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №6363606 від 13.02.2023, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість у розмірі 55 820,00 грн. Судові витрати Вирішуючи питання розподілу судових витрат щодо сплати судового збору, суд з урахуванням вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved