Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

24.02.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» - Андрущенко М.В. звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із вказаною заявою та просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» судові витрати на надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 5000 грн 00 коп. Свою заяву мотивує тим, що 19.02.2026 у справі ухвалено судове рішення, яким не вирішено питання про розподіл судових витрат на надання позивачу професійної правничої допомоги адвоката у розмір 5000,00 грн. Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд встановив таке. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2026 року позов ТОВ «ІННОВА-НОВА» - задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № 7887330425 від 20.04.2025 у розмірі 30125 грн 00 коп., яка складається з: 12500 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 17625 грн 00 коп. - заборгованість за процентами; стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. (а.с. 110-111). У поданому позові представник позивача зазначав, що судові витрати, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 5000 грн, як витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 7). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи. Відповідно висновків Верховного Суду суди зобов`язані оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. На підтвердження витрат позивача на правничу допомогу адвоката надано: Договір № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025; заявку № 3351409318 про надання послуг від 26.05.2025; акт № 3351409318 приймання-передачі наданих послуг від 23.02.2026 до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025; платіжну інструкцію № 24 від 23.02.2026 (а.с. 123-124, 117-118, 116, 127). Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані представником позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Отже, оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, оскільки 19.02.2026 суд ухвалив заочне рішення, без учасників справи, питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу не вирішено, з урахуванням реального часу витраченого адвокатом на підготовку і подання позову, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, обсяг наданої правової допомоги, а також з урахуванням складності справи, яка є малозначною справою, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Outcome: partial