Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

02 січня 2026 року представник позивача [PERSON] - адвокат Сирота Дмитро Іванович від імені та в інтересах позивача звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з червня 2023 року між подружжям систематично виникають конфлікти, суперечки та сварки через різні погляди на життя, а з березня 2024 року сторони проживають окремо. Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільного господарства не ведуть, побутових питань не вирішують, спілкуються лише з питань виховання доньки. Також просив судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити (а.с.15). Представник позивача - адвокат Сирота Д.І. також подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22). Подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 24 червня 2022 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що зроблено відповідний актовий запис № 754, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 24 червня 2022 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору у сумі 1211,20 грн, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 1, 2). З врахуванням того, що позивач просив суд судові витрати залишити за позивачем, суд уважає за можливе не стягувати судові витрати у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved