Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Представник позивача Мартиновський Олександр Валерійович звернувся до суду з позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА СВІТАНОК» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Ружинська державна нотаріальна контора Житомирської області, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бобков Олександр Вікторович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача вимоги обґрунтовує тим, що Листом №79/02-14 від 20.08.2025 приватний нотаріус Бобков О.В. повідомив, що ним на було посвідчено заповіт 07 листопада 2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 3590 від імені [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , а також надав позивачу копію зазначеного заповіту. З копії заповіту вбачається, що спадкове майно за заповітом складається з земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Жовтнева сільська рада, Ружинського району, Житомирської області, кадастровий номер 1825283300:06:000:0071. Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київській області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20.08.2025 №29536/8.4-25 повідомлено представнику Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «СВІТАНОК» адвокату Мартиновському О.В., що у ході проведеної перевірки за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян встановлено наявність актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , який складено виконавчим комітетом Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області 22.10.2021 за №85, дата смерті [INFO] . Позивач вказує, що 22.08.2025 подало заяву разом з додатками до неї державному нотаріусу Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області. про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] після її смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 746/02-31 від 24.09.2025 року Ружинська державна нотаріальна контора Житомирської області відмовила ПСП «АГРОФІРМА «СВІТАНОК» у вчиненні нотаріальної дії прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті заповідачки [PERSON] , яка померла [INFO] , з мотивів пропуску позивачем 6-місячного строку на прийняття спадщини. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 746/02-31 від 24.09.2025 року зазначено, що після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 90/2025 від 06 травня 2025 року. Спадкоємцями, які прийняли спадщину є діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та її чоловік [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ). Оскільки у спірних правовідносинах померла [PERSON] є спадкодавцем (заповідачкою), а ПСП «Агрофірма «Світанок» - її спадкоємцем за заповітом, указані обставини стали підставою для звернення представника позивача до суду з цим позовом в якому він просить суд визначити Приватному сільськогосподарському підприємству «АГРОФІРМА СВІТАНОК» додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 19.12..2025 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче провадження. Задоволено клопотання позивача про витребування спадкової справи. Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 03.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити з підстав у ньому наведених. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Належним чином повідомлені з інформацією щодо розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Від відповідача [PERSON] 20.02.2026 до суду надійшов відзив, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на відсутність поважних причин пропуску строку про прийняття спадщини позивачем. Зокрема вказує, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті її матері [PERSON] , яку у встановлений строк прийняли спадкоємці за законом, а саме: її діти - вона, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та її чоловік [PERSON] . 06.05.2025 відповідач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно своєї матері [PERSON] , яке складається з 1/5 частки земельної ділянки кадастровий номер 1825283300:06:000:0071,загальною площею 5.6447 га, що розташована на території Жовтневої сільської ради Бердичівського (Ружинського) району Житомирської області. Таке ж свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частку зазначеної земельної ділянки було також видано [PERSON] . Твкож відповідач указує, що земельна ділянка кадастровий номер 1825283300:06:000:0071, власником 1\\5 частки якої на цей час є вона, і яка зазначена в заповіті [PERSON] від 07.11.2019 в 2014-2015 роках та з 2018 року по цей час перебуває в користуванні позивача - ПСП «Агрофірма Світанок», спочатку за договором оренди земельної ділянки, а з листопада 2019 року - за договором емфітевзису. Тож, позивач ПСП «Агрофірма Світанок» є землекористувачем належної [PERSON] земельної ділянки та стороною договору емфітевзису тому не міг не знати про відкриття спадщини. Вважає, що у ПСП «Агрофірма Світанок» не має об?єктивних, непереборних та істотних обставин, які є підставою для визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Третя особа представник Ружинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо ухвалення рішення покладається на розсуд суду. Третя особа представник приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бобков Олександр Вікторович в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений з інформацією щодо розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши представника позивача, дослідивши представлені письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов такого висновку. Судом установлено, з матеріалів спадкової справи №90/2025 від 20.10.2021, яка надійшла на запит суду, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 129-130). Також листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київській області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20.08.2025 №29536/8.4-25 повідомлено представнику Приватного сільськогосподарського підприємства «АГРОФІРМА «СВІТАНОК» адвокату Мартиновському О.В., що у ході проведеної перевірки за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян встановлено наявність актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , який складено виконавчим комітетом Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області 22.10.2021 за №85, дата смерті [INFO] . Відповідно до заповіту посвідченого 07.11.2019, [PERSON] , заповіла земельну ділянку кадастровий номер 1825283300:06:000:0071, яка знаходиться за адресою: Жовтнева сільська рада, Ружинського району, Житомирської області позивачеві ПСП «Агрофірма Світанок» (а.с. 10). Листом №79/02-14 від 20.08.2025 приватний нотаріус Бобков О.В. повідомив позивача, що ним було посвідчено заповіт 07 листопада 2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 3590 від імені [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 746/02-31 від 24.09.2025 Ружинська державна нотаріальна контора Житомирської області відмовила ПСП «АГРОФІРМА «СВІТАНОК» у вчиненні нотаріальної дії прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті заповідачки [PERSON] , яка померла [INFO] , з мотивів пропуску позивачем 6-місячного строку на прийняття спадщини (а.с. 41). У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 746/02-31 від 24.09.2025 року зазначено, що після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 90/2025 від 06 травня 2025 року. Спадкоємцями, які прийняли спадщину є діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та її чоловік [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ) (а.с. 41). З матеріалів спадкової справи №90/2025 від 20.10.2021 яка надійшла на запит суду, судом установлено, що спадкоємцями, які прийняли спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] є діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та її чоловік [PERSON] , [INFO] (а.с. 124-155). Спадкоємцям за законом [PERSON] та [PERSON] нотаріусом видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно яке складається з земельної ділянки кадастровий номер 1825283300:06:000:0071, загальною площею 5.6447 га, що розташована на території Жовтневої сільської ради Бердичівського (Ружинського) району Житомирської області, по 1/5 частці кожній (а.с. 151-155). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових права нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, від 06.05.2025 наявні відомості, щодо державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 1825283300:06:000:0071, загальною площею 5.6447 га, власником якої є [PERSON] , на праві користування за договором емфітевзису від 07.11.2019 строком дії до 07.11.2068 та договору оренди земельної ділянки від 22.07.2017 строком дії до 22.07.2032 за позивачем ПСП «АГРОФІРМА «СВІТАНОК» (а.с.145-146) Відповідно до положень статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших. З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших. Як зауважено у Постанові ВПВС від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24), вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Співвідношення принципу свободи заповіту з правом особи, яка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, на визначення їй додаткового строку Принцип пропорційності тісно пов`язаний з принципом правовладдя (верховенства права): принцип правовладдя є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу правовладдя і водночас його неодмінним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде порушенням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, потрібно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж потрібно для реалізації поставленої мети. У спірних правовідносинах дотримання принципу пропорційності безпосередньо залежить від наявності об`єктивних, непереборних та істотних обставин, які є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. У разі якщо таких обставин суд не встановив, то не можна допускати втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину, навіть з огляду на такий фундаментальний принцип спадкового права, як свобода заповіту, оскільки це порушить принцип правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно скористалася власними цивільними правами, та не відповідатиме принципу пропорційності втручання у право власності на спадкове майно. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду висновує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з його (спадкоємця) незнанням про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. Коли ж особа усвідомлює чи повинна усвідомлювати, що вона є учасником процесу спадкування, зокрема на підставі своєї спорідненості зі спадкодавцем як спадкоємець першої черги спадкування або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування,і не вчиняє активних дій, спрямованих на прийняття спадщини (засвідчення своєї згоди на вступ у всі правовідносини спадкодавця) виходячи з обставин, які не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для своєчасного прийняття спадщини, то її необізнаність про наявність заповіту не може розглядатися як підстава для визначення їй додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на наведене, ураховуючи встановлені судом обставини, зокрема те, що позивач «АГРОФІРМА «СВІТАНОК» з 2017 року мало тривалі договірні правовідносини з спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, було і нині є землекористувачем визначеної в заповіті, належної на праві власності земельної ділянки спадкодавцю [PERSON] , кадастровий номер 1825283300:06:000:0071, загальною площею 5.6447 га, зокрема: на праві користування за договором емфітевзису з 07.11.2019 строком дії до 07.11.2068 та за договором оренди земельної ділянки 22.07.2017 строком дії до 22.07.2032, тож суд не може ототожнювати необізнаність позивача з його незнанням про його право на спадкування загалом, як поважну причину пропуску строку прийняття спадщини. Тож, суд відхиляє доводи позивача, що його незнання про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Адже незнання про наявність заповіту у випадку позивача не пов`язане з об`єктивними, непереборними та істотними обставинами, які є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведене, оскільки позивачем не доведено наявності поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини, ураховуючи принцип правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права), позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1, п.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed