Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

28 листопада 2025 року, ТОВ «Колект Центр» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 0997422516 від 20.01.2020 року в розмірі 10 432.50 грн., судовий збір, та витрати на правову допомогу в розмірі 16 000грн. Зазначає, що 20.01.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір №0997422516 в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими траншами з максимальним лімітом 20 000 грн, строк дії договору 36 календарних місяців. Позичальник підтвердив ознайомлення з усіма істотними умовами договору та отримання повної інформації, передбаченої законодавством. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується матеріалами справи. Водночас відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість. 14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №14-07/21, за яким право вимоги за договором №0997422516 було відступлено. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора у зобов`язанні. Заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим сума позову становить 40 432,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 000,00 грн; заборгованість за процентами 37 432,50 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно , причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання. Відзиву на позовну заяву чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності учасників справи, відтак фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.01.2020 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір № 0997422516. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно умов договору, укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця, доступ до якої забезпечується Споживачу через веб-сайт кредитодавця. Ідентифікація Споживача здійснюється шляхом введення одноразового ідентифікатора, направленого кредитодавцем на номер мобільного телефону Споживача, вказаний ним при вході до особистого кабінету, в порядку, передбаченому Договором та Законом України «Про електронну комерцію». На умовах, встановлених Договором, Кредитодавець надає Споживачу кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредитним договором встановлено надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими траншами з максимальним лімітом 20 000,00 гривень. Окрім того, як встановлено, за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору. Також сторони договору узгодили, що грошові кошти кредиту надаються Кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника. Сторони домовились, що несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору, а також, що порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. На момент звернення з позовом до суду строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 14.07.2021 року було укладено договір № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0997422516. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0997422516. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №0997422516. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №0997422516 від 20.01.2020 року, що підлягає стягненню з позичальника, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 40 432,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 000,00 грн; заборгованість за процентами 37 432,50 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за вказаним вище кредитним договором, позивач звернувся до суду з даним позовом. За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із договорів та інших правочинів. Відповідно до статей 512, 514, 516, 517, 519 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора у повному обсязі. Отже, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач не виконав умови договору № 0997422516 від 20.01.2020, та право вимоги за цим договором перейшло до позивача, отже позовні вимоги доведені і підлягають до задоволення. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, в силу дії статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані: договір про надання правової допомоги № 02-09/2024-6 від 02.09.2024 року, тарифи на послуги, заявка на надання юридичної допомоги від 01.10.2025 року, витяг з акту №10 про надання правової допомоги, платіжна інструкція № 0574950001. Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 16 000 грн. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial