Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано 27.05.2014 року Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис №87. Від шлюбу спільних дітей не було. За час спільного проживання однією сім`єю, життя з відповідачем не склалось, а в останні роки повністю розладилось через різні погляди на життя, на сімейні стосунки, на відносини між чоловіком та жінкою. З січня 2025 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. За таких обставин, позивачка звернулася до суду та просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 28.01.2026 провадження у справі відкрито та призначено в порядку спрощеного провадження на 26.02.2026 з участю сторін. 26.02.2026 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Позивачка просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомлений, на розгляд справи не з`явився, про причини неявки не повідомив. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис №87 від 27.05.2014 р., [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 27.05.2014 року (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають намірів зберігати шлюб. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач будучи повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не прибув, заперечень з приводу заявлених вимог на надав. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, сторони подружніх стосунків не підтримують, не проживають як подружжя. Спільне господарство не ведуть, отже подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1331,20 грн.

Outcome: approved