Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У січні 2026 року позивач ТОВ «ФК «Омега Фінанс» через [PERSON] звернулося до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що 28 січня 2022 року на підставі заяви [PERSON] на отримання кредиту №508031 між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова Компанія «Омега Фінанс», та відповідачем було укладено кредитний договір №336902. Сторони підтвердили, що правовою основою для укладення цього Договору є Заява на видачу кредиту, підписана позичальником 28 січня 2022 року, що є додатком №1 та невід`ємною частиною Договору. Пунктом 2.1 Кредитного договору №336902 від 28 січня 2022 року визначено, що позичальник підтверджує, що до підписання даного Договору, кредитодавець ознайомив його з усіма умовами цього Договору та Внутрішніх правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він погоджується і які він приймає. Позичальник підтверджує, що до підписання договору Кредитодавець надав йому у письмовій формі інформацію, що передбачена законодавством України про фінансові послуги та про захист споживачів, зокрема інформацію, передбачену в статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», та підтверджує, що надана інформація є повною та достатньою для правильного розуміння суті фінансової послуги, що надається Кредитодавцем (п. 2.2. Кредитного договору). Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 6000 гривень (надалі за текстом - сума кредиту) на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (надалі проценти) кредитодавцю відповідно до умов зазначених у Договорі (п. 3 Кредитного договору). ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» в повному обсязі виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 336902 від 28.01.2022 р., надавши відповідачу кошти на особисті потреби у розмірі, визначеному договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 7596 гривень, з яких: прострочена заборгованість по тілу кредиту 5914 гривень 80 копійок, прострочена відсотки за кредитом 1681 гривня 20 копійок. 26 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» укладено Договір факторингу № Ф-25/2, відповідно до умов якого ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «Омега Фінанс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №336902 від 28 січня 2022 року. Таким чином до ТОВ «ФК «Омега Фінанс» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2662 гривні 40 копійок. Позивач ТОВ «ФК «Омега Фінанс» в судове засідання представника не направив, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи суду не подавав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , які отримав особисто, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2026року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (арк.спр.58). 10 лютого 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 02 березня 2026 року постановив ухвалу. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що 28 січня 2022 року [PERSON] звернувся до ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» з письмовою Заявою про видачу кредиту №508031 та просив видати йому кредит в сумі 6000 гривень, продукт Credit, кількість внесків 17, з періодичністю оплати щотижня (арк.спр.12-13). На підставі вказаної заяви 28 січня 2022 року між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Кредитний договір №336902 (арк.спр.14-19), за змістом якого кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 6000 гривень (надалі з атекстом «сума кредиту») на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проенти за користування кредитом (надалі проценти) кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у Договорі (п. 3 Кредитного договору). Договір підписано відповідачем власноручно. Сторони підтвердили, що правовою основою для укладення цього Договору є Заява на видачу кредиту, підписана позичальником 28 січня 2022 року, що є додатком №1 та невід`ємною частиною Договору (п. 1 Договору). Позичальник підтверджує, що до підписання даного Договору, кредитодавець ознайомив його з усіма умовами цього Договору та Внутрішніх правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він погоджується і які він приймає. Позичальник підтверджує, що до підписання договору Кредитодавець надав йому у письмовій формі інформацію, що передбачена законодавством України про фінансові послуги та про захист споживачів, зокрема інформацію, передбачену в статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», та підтверджує, що надана інформація є повною та достатньою для правильного розуміння суті фінансової послуги, що надається Кредитодавцем (п. 2.1- 2.2. Кредитного договору). Сума кредиту, яка зазначена в цьому договорі, надається Позичальнику в готівковій формі у національній валюті України не пізніше наступного робочого дня з дати підписання цього договору. Кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності. Кредит повертається Позичальником шляхом щотижневих виплат в готівковій формі у національній валюті України (п. 3.1 3.3 Кредитного договору). Днем надання кредиту вважається день отримання Позичальником готівкових коштів від Кредитодавця (п. 4 Кредитного договору). Сторони домовились про окремі умови цього Договору, що викладені в цьому розділі та відповідно до Графіку платежів (далі по тексту «Графік платежів»), що є додатком № 2 та невід`ємною частиною даного договору. Перебіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинається з дати фактичного отримання позичальником кредиту і складає 17 тижнів. Реальна (ефективна) річна ставка за кредитом є фіксованою та становить 2 402,67% (п. 5 5.2 Кредитного договору). Сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиу та сплати процентів (надалі платіж) визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 497,40% ( процентів) річних від суми кредиту з першого по 7 платіж та 1,89% (процентів) річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно з Графіком платежів у розрахунку з потижневою сплатою 9,57 % (процентів) з 1 по 7 платіж та 0,04% (процентів) за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії Договору 67,39% (процентів) (п. 5.4 Кредитного договору). Дата першого платежу 04 лютого 2022 року (п. 5.5 Кредитного договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем власноручно (арк.спр.24-25). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома [PERSON] та підписано власноручно інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк.спр.20). З Розрахунку загальної вартості фінансового кредиту на суму 6000 гривень (17 внесків) вбачається, що [PERSON] 28 січня 2022 року надано кредит строком до 17 травня 2022 року (арк.спр.21-23). Факт видачі ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та отримання відповідачем коштів за Кредитним договором №336902 від 28 січня 2022 року підтверджується Карткою №20250507-183803 обліку виконання кредитного договору №336902 станом на 07 травня 2025 року та видатковим касовим ордером від 28 січня 2022 року (арк.спр.26-28). 26 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» укладено Договір факторингу № Ф-25/2, відповідно до умов якого ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «Омега Фінанс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №336902 від 28 січня 2022 року (арк.спр.40-44). Також надано Реєстр Боржників №1 від 26 березня 2025 року (арк.спр.45). Відповідно до платіжної інструкції №25 від 01 квітня 2025 року та інформаційного повідомлення про зарахування коштів №000002173 від 27 березня 2025 року, підтверджено факт сплати грошових коштів за договором факторингу (арк.спр.46-47). 23 липня 2025 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було направлено на адресу відповідача Повідомлення про відступлення права вимоги №07-25/5203/Ф надано строк для погашення суми заборгованості за Кредитним договором №336902 від 28 січня 2022 року. Вказане відповідач отримав 06 серпня 2025 року (арк.спр.29-31). З деталізації нарахувань та обліку платежів за Кредитним договором №336902 станом на 07 травня 2025 року вбачається, що відповідач 15 лютого 2022 року здійснив погашення на суму 2400 гривень (арк.спр.32). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як визначено статтею 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд установив, що 28 січня 2022 року між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Кредитний договір №336902, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 6000 гривень. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі підтверджується матеріалами справи. Проценти за користування кредитом нараховані нарахованих в межах строку договору. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Розподіляючи судові витрати, суд зазначає таке. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2 662 гривні 40 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову(7596 гривень), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2662 гривні 40 копійок (3 328 х 0,8=2662,40).

Outcome: approved