Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

21 серпня 2024 року позивач звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що у нього та [PERSON] від спільного проживання народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Отже, відповідач близько 13 років назад покинула їх із сином та зараз проживає окремо. Він разом з сином проживають за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою вони з сином та його теперішньою дружиною на даний час фактично проживають однією сім`єю. Разом з тим, відповідач взагалі не цікавиться життям дитини, ухидяється від виконання обов`язків по утриманню та вихованню дитини. Адже, протягом 5 років відповідач не те, що жодного разу не з`явилася за місцем проживання дитини, але й не виявляв жодної ініціативи у встановленні будь-якого контакту з дитиною. Син [PERSON] перебуває на повному його утриманні. Виключно він бере участь у його вихованні та матеріальному забезпеченні, адже мати дитини проживає окремо від нього та сина та не бере жодної участі у вихованні дитини. Протягом всього того тривалого часу, відповідач жодним чином не цікавився життям дитини, не намагалася встановити з сином якийсь контакт. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованість в його подальшій, долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з сином в обсязі, необхідного для його нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти створились умови, які шкодять інтересам дитини. Дитина більше 5 років свою біологічну матір не бачила, по телефону вони також не спілкуються. Навіть не вітає сина зі святами. Участі у його житті мати не приймав та не приймає і на даний час. Свою біологічну мати дитина майже не пам`ятає, з нею не зустрічається та не спілкується. У зв`язку із небажанням відповідача зустрітись із сином чи хоча б зателефонувати йому, у дитини затаїлась на матір образа, він взагалі не бажає з нею спілкуватися. На його думку, спілкування з біологічною матір`ю у сина може викликати почуття тривоги, гніву і страху. Адже з соціальних мереж стало відомо, що біологічна матір перебуває у новому шлюбі та має спільну дитину, натомість з сином - [PERSON] , не спілкується. Тому у сина виникла образа на біологічну матір, та не розуміння чому мати з ним не хоче підтримувати зв`язок. Син проживає з ним та його новою дружиною, яка повністю замінила йому матір. Дитина вважає мачуху - [PERSON] своєю справжньою матір`ю, яка завжди дбала і дбає про матеріальне благополуччя дитини, його духовний розвиток, стан здоров`я, тощо. Зокрема, його теперішня дружина завжди докладає усіх зусиль для того, щоб стати для нього справжньою матір`ю. Відповідач натомість фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Дитина відвідує Одеську гімназію №48 Одеської міської ради, що підтверджується характеристикою зі школи. Зокрема, у вказаній характеристиці йдеться про те, що він, як батько дитини приділяє велику увагу вихованню та навчанню сина. Школа підтримує контакти лише з ним та його дружиною, натомість, про мати дитини нічого не відомо, вона ніколи не приходила до школи, не цікавилась навчанням сина. Та і сама дитина ніколи не згадувала про матір. Більше того варто звернути увагу на те, що жодної матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини відповідач як не давала так і не надає. Дитина знаходиться на повному його утриманні. Крім того, у нього постійно виникають труднощі щодо отримання від відповідача дозволу на виїзд дитини за кордон. Він мало того, що сам не докладає жодних зусиль для створення належних умов щодо відпочинку та оздоровлення дитини, та ще й заважає йому це робити, не даючи йому дозвіл на виїзд із дитиною за кордон, не кажучи при цьому:- «Щоб син пішов у ЗСУ». Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 вересня 2024 року позовну заяву передано за територіальною підсудністю на розгляд до Татарбунарського районного суду Одеської області. У зв`язку з неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями та утворення складу суду розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 26 вересня 2024 року матеріали позовної заяви передано до Саратського районного суду Одеської області. Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 30 січня 2025 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 04 березня 2025 року о 09:30 годині. На підставі рішення Вищої ради правосуддя № 587/0/15-25 від 20 березня 2025 року суддя [PERSON] звільнена з посади судді Саратського районного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Розпорядженням керівника апарату Саратського районного суду Одеської області № 45 від 17 квітня 2025 року справу передано на повторний автоматизований розподіл справ. Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області Рязановою К.Ю. від 22 квітня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні 28 травня 2025 року представник позивача адвокат Коюда М.А. позов підтримав з підстав викладених у ньому та пояснив, що у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] під час спільного проживання без офіційної реєстрації шлюбу народилась спільна дитина [PERSON] , який усе своє життя проживав разом з батьком, натомість, після народження сина, відповідач припинила приймати участь у вихованні сина, також матеріальному забезпеченні. На сьогоднішній день позивач [PERSON] перебуває в офіційному шлюбі з громадянкою [PERSON] , вони фактично проживають однією сім`єю, син позивача [PERSON] вважає її своєї мамою, яка приймає активну участь у його вихованні. Останні шість років дитина не бачила свою матір. Будь-які спроби позивача щодо спонукання відповідача приймати участь у вихованні їхнього сина, були безуспішними. Наразі наявна інформація про те, що відповідач проживає з іншим чоловіком. За останні чотирнадцять років відповідач не виявила наміру повернутися до сім`ї, наразі кожна із сторін має власну родину. Відповідач як не виконувала так і не виконує свої батьківські обов`язки. Дані обставини були встановлені органом опіки та піклування у висновку від 24 січня 2025 року та висловили свою позицію щодо задоволення позовних вимог у цьому випадку. Приблизно коли дитині було чотири роки, сторони припинили проживати разом. Наразі дитині шістнадцять років. Остання дата спілкування дитини з матір`ю, коли йому було чотири роки. Позивач [PERSON] у судовому засіданні 19 серпня 2025 року позов підтримав, просив суд його задовольнити, та пояснив що, перший раз вони з відповідачем розійшлись коли дитині було один рік та три місяці. Шість років відповідач взагалі не спілкується з дитиною, на контакт виходить тільки з ним по телефону. Дитина навіть не цікавиться своєю матір`ю. Дитину вітає з днем народження раз на три роки, смс повідомленням, ніяких подарунків не дарує. Відповідач перестала з ними проживати, говорила що як влаштується, то забере сина до себе. До трьох років дитини, вона приймала участь у його вихованні. Коли дитині було десять років, вона попросила привезти сина до неї на два тижні, він відвіз, і вже на четвертий день сина привезли до дому. Фактів насильства в родинні не було, були сварки. За весь час відповідач жодного разу не відвідала з сином жодного лікаря, жодного разу не прийшла до школи. Дитина відвідує таїландський бокс. Ніяких спроб щодо виховання дитини, відповідач не робила. Наразі відомо про те, що відповідач проживає в с. Лузановка, контактний телефон є, 91 в кінці. У неї є син семи років. Також судом була з`ясована думка дитини [PERSON] у судовому засіданні 19 серпня 2025 року, який пояснив, що все життя проживає з батьком. Деколи мати забирала його до себе на вихідні, але це було з трьох до десяти років. На його день народження за весь цей час телефонувала декілька разів, останній раз розмовляв із мамою у 2019 році. Мама взагалі не цікавиться його життям, не телефонує йому. В спілкуванні з мамою обмежень зі сторони батька немає, це мама не бажає спілкуватись, батько не заперечує щодо їхнього спілкування. У 2019 році на літні канікули мав поїхати до мами на два тижні, але повернувся вже через чотири дні. Мати його начебто не ображала, фізичного насильства з боку неї не було, але були моменти, коли вона намагалась налаштувати його проти батька. Коли він був маленький, мама забирала його на вихідні дні до себе, вони гуляли разом, останній раз це був у 2019 році, після цього спілкування між ними припинилось. Шість років мати з ним не спілкувалась, вона йому телефонувала на день народження (13 років), вітала його. Коли він хворіє, мама не телефонує. У школі мама жодного разу не була, була в дитячому садочку декілька разів. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду до суду не з`явилася, не повідомила суд про причину своєї неявки. Жодних заяв, клопотань та відзиву не надала. Також відповідачка була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади України. Надала до суду заяву про визнання позову, зазначивши про те, що наміру брати участь у справі не має. Представник органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, належним чином повідомлені про судове засідання до суду не з`явився, справу просив розглядати за його відсутності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 29 січня 2026 року пояснила, що вона є кумою позивача. Дану родину вона знає з 2008 року. У 2009 році познайомились [PERSON] з [PERSON] , в них з`явився [PERSON] . Спочатку все було добре, мама проявляла якусь неадекватність, часто залишала сім`ю. В один рік та три місяця [PERSON] вона пішла і все. Разом святкували дні народження, новий рік. Вони проживають поруч, є сусідами. Особисто в літку 2025 року вона її зустрічала, від неї відчувався запах алкоголю, вигляд не дуже. Спочатку вона гуляла з дитиною до року, а потім в них все пішло не так. [PERSON] до неї відносився з повагою як до жінки, жодних нарікань. Дитина повністю усім забезпечена, доглянута, батьки молодці. Вона особисто була в них вдома, коли дитина повернулась до дому, йому було десять років, він сказав, що там нічого не змінюється і туди він більше не з`явиться. До десяти років [PERSON] була присутня у житті [PERSON] . І на скільки їй відомо вони більше не зустрічались. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , не може відповісти чи були між ними конфлікти. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 29 січня 2026 року пояснила, що вона являється дружиною позивача. Звернулися до суду тільки тому, що цього забажала сама дитина. Мати дитини ним не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, повністю була відсутня в його житті. Вона не бачить відповідача в статусі матері. З чоловіком вона познайомилася коли дитині було два роки, мами в їх житті вже не було. З дитиною знайомство відбулося пізніше, діалог відразу відбувся. Вже багато років вона виховує дитину, в них довірливі відносини. Спільне проживання з [PERSON] та його сином почалося приблизно у 2012 році, цивільним шлюбом. Дитячий садочок, далі школа, лікарі, поліклініки, це все вона та його батько. Відповідачку кажуть що бачили. Вона особисто не може сказати, коли в останній раз бачила відповідача. По відношенню до дитини зі сторони відповідача це повний ігнор, він її телефонував, а вона йому навіть не відповідала. Це людина яка періодично з`являлась у житті дитини, а потім зникала. Вона з нею намагалась розмовляти, але здається вона психічно нездорова, вона полюбляє випити, в неї якісь проблеми, з якими таким чином вона намагається боротися. Перший раз вона була присутня на випускному у дитячому садку, прийшла на перший дзвоник коли дитина йшла до школи, на останній дзвоник у другому класі, щоб показати, мовляв вона існує в житті сина, а весь цей час була відсутньою у його житті. Батьківські збори відвідують вони з чоловіком, її жодного разу на них не було. Років до десяти, вона його забирала до себе раз у три місяця, раз на пів року. Тобто, вранці забирала, а у вечері вже приводила назад до дому. Коли вона вийшла заміж, взагалі на три роки пропала. [PERSON] жодного разу з нею не проводив канікули. [PERSON] до дитини застосовувала психологічне насилля, коли вона дізналась, що вони з позивачем почали проживати разом, після зустрічі з нею, він змінювався, не навидів їх усіх разом, говорив, що вони всі погані, що мама розповідала, що вона не живе з батьком через неї. Жодного разу вона не дарувала подарунки на день народження. Останній подарунок від неї був коли дитині було три роки, або чотири роки. Взагалі шість років вона не спілкується з дитиною і не підтримує жодного контакту. Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши думку позивача, його представника, дитини, пояснення свідків, вивчивши письмові заяви, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 квітня 2009 року Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Нормою ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як роз`яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За нормою п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04 вересня 2019 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , 04 вересня 2019 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про здобуття базової середньої освіти [NUMBER] виданого 14 червня 2024 року, [PERSON] закінчив у 2024 році Одеську гімназію №48 міської ради. Відповідно до характеристики директора Одеської гімназії №48 Одеської міської ради О. Несміян, [PERSON] навчається в ОДЕСЬКІЙ ГІМНАЗІЇ №48 ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ з 01 вересня 2015 року (з першого класу). Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні навчальних досягнень. Навчався в повну міру своїх сил і можливостей, не потребує контролю за навчанням, до навчання виявляє зацікавленості. Має гарну пам`ять, добре запам`ятовує учбовий матеріал, не потребує багаторазового повторення і роз`яснення, більше часу на опрацювання матеріалу. У виконання нового завдання включається не відразу, темп роботи невисокий. До уроків готувався не завжди. Найбільший інтерес проявляв до уроків трудового навчання та фізичної культури, з яких має високі навчальні досягнення. На уроках завжди уважний, домашні завдання виконував завжди. Має добрий загальний розвиток. Увага стійка. Характеризується самостійністю та енергійністю. Завжди спокійний, у нього не буває сильних емоційних спалахів. Безпосередній. Прагне до самостійності. Має власну думку. З повагою ставиться до товаришів і старших себе. Рівний у відносинах з усіма. Має вузьке коло друзів, але намагається підтримувати дружні стосунки з однокласниками. Прагне спілкуватися з обмеженим колом людей. Допомагає однокласникам, коли його просять. Любить фізичну працю. Має авторитет в окремих учнів, До виконання громадських доручень відноситься сумлінно. Обов`язки по школі виконує під керівництвом вчителя. Брав участь у громадському житті класу та школи. Дотримується норм поведінки у колективі. У дружньому спілкуванні займає лідерські позиції. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Батьки дитини приділяли належну увагу вихованню сина. Цікавилися його навчанням та поведінкою, відвідували класні батьківські збори. Згідно медичної довідки від 12 червня 2024 року виданої КНП «ДКДЦ ім. Б.Я. Резніка», [PERSON] , [INFO] повністю здоровий та до навчання придатний. Як вбачається з Подяки директора Одеської гімназії №48 Одеської міської ради О. Несміян, висловлену [PERSON] та [PERSON] , батькам учня 9-Б класу, Одеської гімназії № 48 Одеської міської ради [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали подяку за сумлінну працю, творчу наснагу, підтримку в справі роботи батьківського комітету класу, за організаційні здібності, терпіння і винахідливість, енергійність та відповідальність, за невідмовну та повсякденну допомогу класному керівнику. Згідно медичної довідки серії 10ЯЯЯ № 266599 про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, в тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №3820 від 08 липня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , ознаки психічних розладів та наркологічних захворювань відсутні. Згідно довідки про доходи №69-р від 08 липня 2024 року виданої Публічним акціонерним товариством Одескабель, [PERSON] працює у Публічному акціонерному товаристві «Одеський кабельний завод «Одескабель» на посаді оператора автоматичної лінії для виготовлення ізольованих жил та отримав суму доходу за період з 01 червня 2023 року по 31 травня 2024 року у розмірі 149538,76 грн. Відповідно до Висновку Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 24 січня 2025 року №01-05-8/1452 вх. 124, [PERSON] в своїй заяві від 27 листопада 2024 року повідомив, що повністю підтримує батька в намірі позбавити батьківських прав мати. [PERSON] .. Вона не приймає участі у вихованні [PERSON] , не цікавиться його життям впродовж останніх років, не телефонує. Вихованням та розвитком [PERSON] займається батько та його дружина. [PERSON] , яка замінила йому матір. Відповідно до довідки наданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наданою Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 16 грудня 2024 року незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває. Відповідно до акту про проведення бесіди 09 грудня 2024 року було проведено телефонну бесіду з [PERSON] в якій вона повідомила, що отримала лист, але надавати письмові пояснення відмовилась. Вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина, [PERSON] . Останній раз вона бачила дитину два роки тому, тоді ж останній раз матеріально допомагала. Після цього батько не давав бачити сина. Від [PERSON] , на адресу органу опіки та піклування - Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради жодної інформації, яка б підтверджувала її участь у вихованні та утриманні дитини, не надходило. 14 січня 2025 року спеціалістами органу опіки та піклування - Пересипеькій районної адміністрації Одеської міської ради обстежено умови проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] про що складено відповідний акт. Батьком створено необхідні умови для проживання дитини. Є окрема кімната, спальне місце, шафа, стіл для навчання, комп`ютер, в наявності одяг та взуття по сезону відповідно віку. З метою об`єктивного та всебічного розгляду порушеного питання, органом опіки та піклування - Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради було проведено бесіду з [PERSON] в якій він повідомив, що останній раз бачив мати давно, не спілкується з нею, підтримує батька в питанні позбавлення її батьківських прав. Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 18 грудня 2024 року фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Пересипському районі здійснено вихід 16 грудня 2024 року для проведення оцінки потреб сім`ї родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт оцінки потреб сім`ї. Батько здатний виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною. Зважаючи на вищевикладене, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради (протокол засідання від 23 січня 2025 року № 2)

Outcome: dismissed