Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У січні 2026 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 22 квітня 2025 року. Позовну заяву мотивує тим, що сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, сварки, як наслідок стосунки з чоловіком стали нестерпними, сім`я припинила своє існування, спільного життя не ведуть. Спору щодо поділу майна не мають. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався. Повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Копія позовної заяви з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі вручені відповідачу за зареєстрованою адресою проживання: [ADDRESS] . Оскільки сторони повідомленні про розгляд справи належним чином, наявні підстави для її розгляду. Процесуальні дії у справі 20 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 22 квітня 2025 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (арк. спр. 5). У сторін виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на відсутність добровільної згоди подружжя на розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що подружні стосунки між ними припинені, збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам сторін, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивача до шлюбу проти її волі, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved