Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 липня 2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №014-RO-82-96348657, підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. Згідно з умовами укладеного договору клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 20 листопада 2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-73, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (портфель заборгованості). Відповідно до Реєстру боржників від 21.11.2024 року до Договору відступлення права вимоги № 114/2-73 від 20.11.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №014-RO-82-96348657 від 09 липня 2021 року в розмірі 74259,56 грн., з яких 51476,07 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22783,49 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.11.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №014-RO-82-96348657 від 09 липня 2021 року в розмірі 74259,56 грн., з яких 51476,07 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22783,49 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі, а також понесені судові витрати. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 09 липня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-96348657, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 34339,23 грн. на строк 72 місяці зі сплатою 45,90% річних (а.с.4-5). Сторонами був погоджений графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, що є Додатком 1 до договору (а.с.6 зв. -7). Також, 09 липня 2021 року [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», в якому містяться основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.5зв.-6). Виписка по картковому рахунку [PERSON] за період 09.07.2021 року 21.11.2024 року свідчить про користування відповідачем грошовими коштами на рахунку (а.с. 15-23). 03 квітня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою»/до кредитного договору №014-RO-82-96348657 від 09.07.2021, згідно з якою сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, визначених кредитним договором. Зокрема, сторони узгодили, що станом на 03.04.2023 року фактична заборгованість клієнта за кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 40973,32 грн. Заборгованість клієнта за кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 8597,50 грн. Також сторони погодили тимчасово зменшити розмір щомісячного ануїтетного платежу у період з 03.04.2023 по 29.07.2023 (а.с. 8). Крім того, сторони узгодили новий графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту, що є Додатком 1 до угоди (а.с.9-10). Вищезазначений кредитний договір та додаткова угода до нього були укладені між сторонами у формі електронного документа з відповідними електронними підписами позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.ч.3, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, серед іншого, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ч.1 ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Отже, зі змісту кредитного договору та додаткової угоди до нього вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорі, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору та додаткової угоди за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. 20 листопада 2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-73, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників від 21.11.2024, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №014-RO-82-96348657 від 09.07.2021 на суму 74259,56 грн., з яких 51476,07 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22783,49 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.24-28, 30). Оплату за відступлення прав вимоги згідно договору відступлення права вимоги №114/2-73 від 20.11.2024 року було здійснено ТОВ «ФК «ЄАПБ» на рахунок АТ «Райффайзен Банк» 20.11.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією №543 (а.с.29). Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Райффайзен Банк» (а.с.13-14), заборгованість [PERSON] за кредитним договором №014-RO-82-96348657 від 09.07.2021 року станом на 21.11.2024 року становить 74259,56 грн., з яких 51476,07 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22783,49 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 Цк України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 09.07.2021 між [PERSON] та первісним кредитором АТ «Райффайзен Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав відзиву на позов та доказів того, що він договір не укладав, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконав умови договору та не надав доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. За таких обставин, враховуючи викладене, навність заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яка відповідачем не оспорюється, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №014-RO-82-96348657 від 09.07.2021 року у розмірі 74259,56 грн., з яких 51476,07 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22783,49 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. (а.с.43). Відповідно до ст.ст. 3, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 612, 638, 640, 642, 1048-1049, 1054, 1082 ЦК України,

Outcome: approved