Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

28.12.2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 473327062 від 08.06.2023 року у розмірі 27497,88 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 473327062 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору кредитної лінії № 473327062 [PERSON] отримав кредит у розмірі 5400,00 грн., на рахунок позичальника, платіжна картка № [NUMBER] з кінцевою датою повернення (виплати) кредиту 08.07.2023 року, мета кредиту на споживчі потреби, тип процентної ставки фіксована, орієнтовна загальна вартість кредиту 8348,40 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 19946,97 % річних. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 27497,88 грн., яка складається із: 5400,00 грн. заборгованості по кредиту, 22097,88 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою суду від 06.01.2026 року відкрито провадження по зазначеній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. За клопотанням представника позивача витребувано у АТ «Універсал Банк» відомості щодо зарахування коштів [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] у період з 08.06.2023 по 13.06.2023 у розмірі 5400,00 грн.. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином. Відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до приписів ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 08.06.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 473327062, який підписано 08.06.2023 року о 15 год. 11 хв. [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора MNV297KM. Відповідно до умов договору кредитної лінії № 473327062 від 08.06.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надає [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5400,00 грн., на рахунок позичальника, платіжна картка № [NUMBER] з кінцевим терміном повернення 08.07.2023 року, мета кредиту на споживчі потреби, тип процентної ставки фіксована, за перші тридцять днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту 8348,40 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 19946,97 % річних. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, сума/ліміт кредиту 5400,00 грн., строк кредитування до 1857 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження), мета отримання кредиту на споживчі цілі,тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 2948,40 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 8348,40 грн., реальна річна процентна ставка 19946,97 % річних. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога" (www.moneyveo.ua). Відповідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 15.10.2024 року встановлено, що акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) MNV297KM, який був відправлений [PERSON] на номер телефону [NUMBER] та введено 08.06.2023 о 15 год. 11 хв. Зідно довідки від 23.05.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомляє, що на виконання кредитного договору № 473327062 від 08.06.2023 року через надавача платіжних послуг платника: АТ КБ «ПриватБанк» 08.06.2023 року о 15 год. 11 хв. на картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти у сумі 5400,00 грн.. Згідно платіжного доручення від 08.06.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] на його картковий рахунок № [NUMBER] грошові кошти у сумі 5400,00 грн.. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 473327062 від 08.06.2023 року [PERSON] заборгував первинному кредитору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» загальну суму заборгованості за кредитом 27497,88 грн., з яких 5400,00грн. - заборгованість по тілу кредиту, 22097,88 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишились без змін. 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 , що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору по 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору 31.12.2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 242 від 08.06.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 13336,92 грн., з яких 5400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7936,92 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс», внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 10.10.2024 р. становить 27497,88 грн., яка складається з 5400,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, заборгованість за відсотками - 22097,88грн.. 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір фактоингу № 10/1024-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог № 2 від 10.10.2024 до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 27497,88 грн.,з яких 5400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22097,88 грн. заборгованість за процентами. 29.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 473327062 від 08.06.2023 року. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 27497,88 грн., що підтверджується актом прийому-передач і реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025. Згідно наданої ТОВ «ФК «ЕЙС» виписки з особового рахунка за кредитним договором № 473327062 від 08.06.2023 року заборгованість [PERSON] станом на 05.06.2025 складає 27497,88 грн., з яких 5400,00 грн. - простроченазаборгованість за тілом кредиту, 22097,88 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Так, за умовами договору кредитної лінії було передбачено надання кредитних коштів в розмірі 5400,00 грн. строком на 30 днів. При цьому факт видачі [PERSON] кредитних коштів шляхом перерахування на банківську платіжну картку № [NUMBER] підтверджений належними доказами, а саме довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 23.05.2023 року та платіжним дорученням від 08.06.2023 року. У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачем кредитних коштів, які в добровільному порядку не повернуті, а тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС», яке набуло право вимоги. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачем належними доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» є обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС», яке набуло права вимоги, заборгованості за договором кредитної лінії № 473327062 від 08.06.2023 року у розмірі 27497,88 грн., з яких 5400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22097,88 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.. Що стосується стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. ТОВ «ФК «ЕЙС» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такі висновки містяться в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові Верховного Суду від 12.12.2019 року у справі №2040/6747/18. На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, копію додаткової угоди № 42598 від 11.09.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, копію акту прийому-передачі наданих послуг від 17.12.2025 року, копію довіреності від 11.08.2025 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 7073/10 від 19.10.2025 року. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Суд, враховуючи складність справи, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, наявність численної усталеної практики, а також враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з [PERSON] на корить ТОВ «ФК «ЕЙС» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved