Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

В грудні 2025 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що з 20.06.2014 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, різні погляди на шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. Зазначає, що з відповідачем не спілкується, тому розірвати шлюб через органи РАЦС неможливо. Рішення про розірвання шлюбу є остаточним, і так як шлюб носить лише формальний характер, просить його розірвати. Ухвалою судді від 25.12.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат Камочкіна А.Ю. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату та час проведення судового засідання повідомлена належним чином. Подала в суд заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Частиною 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що дійсно з 20.06.2014 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 11.12.2025 року Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі (а.с. 8). Спільних дітей від шлюбу у сторін немає. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, сторони не проживають однією сім`єю тривалий час, , позивач наполягає на розлученні, відповідач надала суду заяву, у якій не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.5 ч.3 ст.2, ч.1 ст. 13 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства належить диспозитивність, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом позовної заяви позивачем [PERSON] не зазначено про те, що він має намір стягувати з відповідача судові витрати у виді сплаченого ним судового збору. З огляду на викладене, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, судом не здійснюється розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного і ст. 112 СК України,

Outcome: approved