Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Володарсько-Волинського суду Житомирської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заяву [PERSON] мотивувала тим, що [PERSON] була її матір`ю та після її смерті [INFO] відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 2, 5057 га, які розташовані на території Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Земельні ділянки складаються з ріллі площею 1, 9414 га (кадастровий номер: 182118200:06:001:0067) та кормових угідь площею 0, 5643 га (кадастровий номер: 1821182700:06:002:0229). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. 18.06.2024 вона звернулася до Приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області з проханням надати роз`яснення щодо оформлення спадкових прав після смерті її матері, [PERSON] 18.06.2024 згідно з роз`яснення № 223 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Причиною відмови - відсутність документів, які підтверджують родинні відносини між заявницею [PERSON] та її матір`ю [PERSON] . У своєму роз`ясненні нотаріус зазначив, що для отримання свідоцтва необхідно підтвердити родинний зв`язок між заявницею та її померлою матір`ю та порекомендував звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до свідоцтва про народження заявниці її матір`ю є [PERSON] , водночас згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актовий запис про шлюб № 00044248514 від 27.03.2024 зазначено, що покійна мати заявниці [PERSON] , вступила в шлюб і змінила своє прізвище на « [PERSON] », однак у свідоцтві про смерть значиться прізвище « [PERSON] ». Як відомо заявниці, її мати розлучилася з батьком одразу після її народження та повернула своє дівоче прізвище. Проте при звернені до органів РАЦС [PERSON] повідомили, що в реєстрах відсутній актовий запис про розірвання шлюбу між батьками заявниці. Причини відсутності цього запису, заявниці не відомі. З огляду на викладене, на підставі поданих документів, свідчень свідків просила встановити факт родинних зв`язків, а саме, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Володарсько-Волинського суду Житомирської області від 22.04.2025 заяву направлено за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями указаний матеріал передано для розгляду судді Білогруд О.О. 28.05.2025 ухвалою суду відкрито провадження, постановлено розгляд здійснювати за правилами окремого провадження, призначено розгляд справи на 15.07.2025, яке не відбулося у зв`язку з неявкою учасників провадження. Ухвалою від 18.08.2025 було визнано явку заявниці [PERSON] обов`язковою, а також витребувано у приватного нотаріуса відомості зі Спадкового реєстру про відсутність заведеної спадкової справи, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка помела [INFO] у селі Краївщина, Володарсько-Волинського району, Житомирської області, розгляд справи призначено на 27.11.2025. Судове засідання 27.11.2025 відкладено за клопотанням заявниці [PERSON] . У судовому засіданні 13.01.2026 заявниця підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі та установити факт родинних відносин між нею та її матір`ю. Також зауважила, що народилася у селі Краївщина на Житомирщині, там провела своє дитинство і юність. Проживала разом з матір`ю [PERSON] . Батька не пам`ятала, бо вони з матір`ю розлучилися одразу після її народження, а інших дітей мати не мала. В подальшому після свого одруження проживала у селищі Гостомель, однак у зв`язку з похилим віком матері приблизно з 2006 року і до її смерті у 2012 році проживала з нею у селі Краївщина, Володар-Волинського району, Житомирської області. Оскільки будинок у якому вони проживали був занадто занедбаний, не мав високої вартості, а також тому, що вона з нею проживала до смерті, то із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері заявниця не зверталася. Земельні ділянки, які мати отримала після розформування колгоспу використовувалися місцевими орендарями, потреби у їх оформлені у тих роках не було. Однак, це питання виникли приблизно у кінці 2024 початку 2025 року, тому вона і вирішила оформити спадкові права. Оскільки виникла плутанина з прізвищем матері, пов`язане з оформленням документів після розлучення, то нотаріус відмовила їй видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Чи було офіційно оформлення розлучення матері вона достеменно не знає, однак мати все життя називала себе за дівочим прізвищем. Так було оформлено і паспорт громадянина України у 1990-х роках. Метою її звернення до суду з указаною заявою на сьогодні є оформлення спадкових прав після смерті матері. У судовому засіданні 13.01.2026 свідок [PERSON] , попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих відомостей, повідомила, що сама родом з села Краївщина, Житомирської області звідки і заявниця [PERSON] . Цю родину вона добре знала, оскільки її батьки мали дружні відносини з померлою [PERSON] , а у подальшому вона підтримувала дружні відносини з її дочкою - [PERSON] . Підтвердила, що [PERSON] все життя проживала разом з дочкою [PERSON] , інших дітей не мала, на її пам`яті чоловіка у [PERSON] не було. Після того, як заявниця виросла, то вона переїхала до селища Гостомель, куди переїхала і вона. Так вони і продовжували підтримувати дружні відносини родинами. Точно знає, що за деякий час до смерті [PERSON] її дочка [PERSON] переїхала до неї у село, що доглядати. Після смерті [PERSON] заявниця повернулася до селища Гостомель до своєї родини. Представник заінтересованої особи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду не з`явився, пояснень з приводу вимог [PERSON] не заявив, будь-яких клопотань подано не було. З урахуванням думки учасників та положень статті 223 ЦПК України, судом протокольно ухвалено проводити судовий розгляд за даною явкою та на підставі наявних доказів. У судовому засідання 13.01.2026 суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, зазначено, що рішення буде проголошено 22.01.2026. У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого 22.01.2026 оголошення судового рішення не відбулося, стадію ухвалення судового рішення продовжено. Судом установлено такі факти. Заявниця [PERSON] народилася [INFO] у селі Краївщина, Володар-Волинського району, Житомирської області, що підтверджується її паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22.08.2001. 29.01.1977 [PERSON] , [INFO] , уродженка села Краївщина, Житомирської області зареєструвала шлюб з [PERSON] , 1954 року народження, актовий запис №2 від 29.01.1977, після одруження [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.09.1952 убачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , яка народилася у селі Краївщина є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.07.1975 з відміткою «повторно» [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] у селі Краївщина. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 27.03.2024 убачається, що 07.12.1951 виконавчим комітетом Краївщинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області складено актовий запис за №7 про шлюб, відомості про нареченого - [PERSON] , минуло 24 років, місце проживання: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, село Краївщина; відомості про наречену - [PERSON] , минуло 23 років, прізвище до шлюбу - [PERSON] . Згідно державного акту серії ЯА № 144411 від 11.11.2004 про право власності на земельні ділянки площею 2, 5057 га, кадастрові № 182118200:06:001:0067 та № 1821182700:06:002:0229, що розташовані на території Краївщинської селищної ради, Вол.-Волинського району, Житомирської області належать [PERSON] на праві приватної власності. [INFO] у селі Краївщина, Володарсько-Волинського району, Житомирської області у віці 84 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.11.2012. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 76223031 від 15.03.2024, наданої приватним нотаріусом Толстихіною Н.Д., інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] (дата смерті [INFO] ) відсутня. Згідно довідок від 14.03.2024 № 81 та № 82, виданих виконкомом Хорошівської селищної ради [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , на день її смерті та протягом шести місяців після смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав. Листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстихіною Н.Д. від 18.06.2024 № 223 повідомлено про те, що [PERSON] може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно покійної матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] після наданя документів про встановлення родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , а отже [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між нею та її покійною матір`ю [PERSON] . Згідно копії довідки від 28.11.2012 № 605/02.33, виданої виконавчим комітетом Краївщинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області [PERSON] дійсно за власний рахунок проводила похорон своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Також судом досліджено документи, надані заявницею, а саме: копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 12.02.2003 про те, що [PERSON] має пільги для ветеранів війни - часників війни; посвідченням [NUMBER] про те, що [PERSON] є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю; посвідчення серії [NUMBER] ветерана праці, видане на ім`я [PERSON] .. У судовому засіданні 13.01.2026 свідок [PERSON] підтвердила, що на фото прикріплених на цих документахзображена покійна [PERSON] . Норми права, які застосував суд. У відповідності до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження проживання на певній території України. Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18 дійшла висновку, проте, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (статті 89 ЦПК України). Судом установлено, що офіційні записи, які підтверджують родинні зв`язки між [PERSON] та її покійною матір`ю [PERSON] відсутні, тому нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Для [PERSON] встановлення факту, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є її матір`ю має юридичне значення, оскільки встановлення вказаного факту дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Порядок спадкування та здійснення права на спадкування встановлений Главами 86,87 Цивільного кодексу України та передбачає звернення спадкоємців до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 вказаного Кодексу. Відповідно до статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з усталеною судовою практикою виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, зокрема письмові докази, а також покази свідка, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] підтверджено належними та допустимими доказами факт що [PERSON] , яка померла [INFO] , є її матір`ю. Оскільки у позасудовому порядку вказаний факт встановити не можливо, спору про право з матеріалів справи не убачається, а тому вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved