Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають у власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 серпня 1999 року, виданого відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради на підставі розпоряджння №3330 від 30 серпня 1999 року та зареєстроване і записане у реєстрову книгу за №14/1199 від 30 серпня 1999 року. Згідно технічного паспорту вказана квартира має загальну площу 53,3 кв.м. та складається з двох окремих житлових кімнат площею 32,4 кв.м., коридору площею 8,20 кв.м., кухні площею 7,3 кв.м., роздільного санвузла загальною площею 3,5 кв.м. (вбиральня 1,0 кв.м.; ванна кімната 2,5 кв.м.) та вбудованої шафи площею 0,6 кв.м. Одна із житлових кімнат оснащена балконом площею 4,2 кв.м. 10 червня 2025 року позивачі звернулися до Державного реєєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області з заявою про реєстрацію права власності на зазначену квартиру, однак рішенням №79393259 від 12 червня 2025 року в проведенні реєстраційних дій їм було відмовлено у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року на квартиру [ADDRESS] , оскільки архіви Міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Луганської міської ради наразі знаходяться на тимчасово окупованій території. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 25 лютого 2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасов окупованих російською федерацією» встановлено, що вся територія Луганського району, у тому числі місто Луганськ, тимчасово окупована з 07 квітня 2014 року, у зв`язку з чим немає будь-якої можливості отримати відомості про зареєстровані речові права на вищезазначену квартиру. Просить суд визнати за позивачами право спільної часткової власності в рівних частках на вищезазначену квартиру. Представник позивачів Лимар А.В. в судове засідання не з`явився, але завчасно надав суду письмову заяви про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник відповідача, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст.19 ЦПК України є малозначною. Розгляд справи здійснено в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, зазначає наступне. Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №2710/38-14, яким визначено територіальну підсудність справ Жовтневого районного суду м. Луганська за Троїцьким районним судом Луганської області. На підставі розпорядження Верховного Суду від 10 березня 2022 року №4/0/9-22, територіальну підсудність судових справ Троїцького районного суду Луганської області змінено на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, з наданих копій документів, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають у власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 серпня 1999 року, виданого відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради на підставі розпоряджння №3330 від 30 серпня 1999 року та зареєстроване і записане у реєстрову книгу за №14/1199 від 30 серпня 1999 року. Згідно технічного паспорту вказана квартира має загальну площу 53,3 кв.м. та складається з двох окремих житлових кімнат площею 32,4 кв.м., коридору площею 8,20 кв.м., кухні площею 7,3 кв.м., роздільного санвузла загальною площею 3,5 кв.м. (вбиральня 1,0 кв.м.; ванна кімната 2,5 кв.м.) та вбудованої шафи площею 0,6 кв.м. Одна із житлових кімнат оснащена балконом площею 4,2 кв.м. 10 червня 2025 року позивачі звернулися до Державного реєєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області з заявою про реєстрацію права власності на зазначену квартиру, однак рішенням №79393259 від 12 червня 2025 року в проведенні реєстраційних дій їм було відмовлено у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року на квартиру [ADDRESS] , оскільки архіви Міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Луганської міської ради наразі знаходяться на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Надана позивачами копія свідоцтва про право власності на житло від 30 серпня 1999 року, виданого відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради на підставі розпоряджння №3330 від 30 серпня 1999 року та зареєстроване і записане у реєстрову книгу за №14/1199 від 30 серпня 1999 року, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на квартиру. Отже, беручи до уваги вищевикладені обставини по справі, досліджені на їх підтвердження докази, звертаючи увагу на зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved