Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір № 6028993 про надання споживчого кредиту. Зазначений договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику та на умовах фінансового кредиту "Авентус Україна", затверджених наказаом "205-ОД від 10.02.2022. Згідно умов кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати позичальнику грошові кошти в кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.п. 1.2-1.4. Договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Загальний розмір кредиту складає 11400,00 грн.; строк кредиту 360 днів; періодичність сплати процентів кожні 30 днів, дата останнього платежу -28.07.2024. Детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало позичальнику кредит в сумі 11400,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Позичальник не виконував свої зобов"язання щодо своєчасного повернення кредиту, внаслідок чого у нього виникла кредитна заборгованість в загальному розмірі 25465.32 грн. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за договором № 6028993 про надання споживчого кредиту від 03.08.2023 року. Відповідно до рішення № 251124/1- ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" змінило найменування на ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал". Оскільки, станом на день пред`явлення позову до суду відповідачем [PERSON] не виконано взятих на себе зобов`язань за договором № 6028993 про надання споживчого кредиту від 03.08.2023 року, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 25465.32 грн., з яких: 11400,00 грн. заборгованість за кредитом; відсотки за користування кредитом за 62 календарних дні в розмірі 14065.32 грн.. Крім того, позивач просить застосувати до боржника відповідальність за прострочення виконання грошового зобов"язання, передбачену ст.625 ЦК України, але в майбутньому , на стадії примусового виконання рішення суду. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За клопотанням відповідача судом винесена ухвала про проведення засідання за участю відповідача в рнежимі відеоконференції. Однак, на момент розгляду справи відповідач не вийшов на відеозв"язок та не повідомив про причини неможливості під"єднатися до відеоконференції. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 6028993 про надання споживчого кредиту від 03.08.2023 року. Укладення цього договору здійснено сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток «CreditPlus». Договір № 6028993 про надання споживчого кредиту від 03.08.2023 року, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора С8534. після ознайомлення з ними. Відповідно до п.п. 1.2-1.4. Договору, товариство надало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Загальний розмір кредиту складає 11400,00 грн.; строк кредиту 360 днів; періодичність сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Згідно п. 1.5.1-1.5.2 Договору, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, тобто протягом 360 днів. Знижена процентна ставка 1,692% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 02.09.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою. У відповідності до п. 1.7 договору, орієнтовна реальна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженою процентної ставки 23075,33% річних. Відповідно до п. 1.8 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 93069.60 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженою процентної ставки 92048.73 грн. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 11400,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Зазначене підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» від 12.06.2024 року за вих. № 20240612-18а. Перерахування грошових коштів позивачем на банківський рахунок відповідача за посередництвом платіжної установи ТОВ «Пейтек Україна» здійснено на підставі Договору про організацію переказу грошових коштів № 160222-1 від 16.02.2022. Відповідач не виконував належним чином свої зобов"язання щодо своєчасного повернення кредиту, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 25465.32 грн. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за договором № 6028993 про надання споживчого кредиту від 03.08.2023 року. Відповідно до Акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за Договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, Акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року та Витягу з реєстру боржників від 27.05.2024 року, ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги за договором № 6028993 про надання споживчого кредиту від 03.08.2023 року до [PERSON] в сумі 25465.32грн. Відповідно до рішення № 251124/1- ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" змінило найменування на ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал". 27.05.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» направлено відповідачу повідомлення за допомогою засобів електронного поштового зв`язку про відступлення права вимоги до [PERSON] за договором № 6028993 про надання споживчого кредиту від 03.08.2023 року. Відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами, проте, всупереч умовам договору, свої зобов`язання з повернення кредиту не виконував належним чином і станом на дату звернення до суду з позовною заявою у нього утворилася заборгованість у розмірі 25465.32грн., з яких: 11400,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14065.32 грн. сума заборгованості за відсотками за пеоід з 28.05.2024 по 28.07.2024. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд вважає доведеним укладення кредитного договору між ТОВ "Фінансова компанія "Авентус Україна" та відповідачем [PERSON] . Позичальник отримав грошові кошти на банківську карту, що підтверджується документально та користувався ними. Зміна стягувача на підставі договору факторингу також підтвержена документально і не суперечить вимогам закону. У зв"язку з неналежним виконанням умов договору, відповідач допустив заборгованість в розмірі 25465.32 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі-11400 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 14065.32 грн., які на думку суду підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач не спростував навяність та розмір заборгованості за кредитним договором. Відзиву на позов не надав. Позивач просить застосувати до відповідача відповідальність у виді інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов"язання починаючи з дати набрання рішення законної сили під час виконання цього рішення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання за вимогою кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі № 536/1841/15-ц зроблено висновок, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). З огляду на викладені висновки Верховного Суду, які відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПКУкраїни враховуються судом щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати від відповідача застосування наслідків порушення виконання рішення у виді сплати процентів, річних та інфляційних втрат, передбачених ст.625 ЦК України. Аналізуючи норми закону, викладені в ст.625 ЦК України та висновки Великої Палати Верховного Суду, суд приходить до висновку, що нарахування та стягненні інфляційних втрат та 3% річних- як неустойку за прострочення виконання грошового зобов"язання, суд здійснює лише після виникнення у стягувача такого права, тобо після допущення боржником порушення, а не на майбутнє. Інфляційні втрати змінюються щомісячно, тому передбачити на майбутнє індекс інфляції неможливо. Ст.265 ЦПК України регулює зміст рішення в процессуальному визначенні. Підстави для притягнення боржника до відповідальності в майбутньому, до настання порушення, повинно регулюватися матеріальним правом. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача в частині застусування відповідальності до відповідача , передбаченої ст.625 ЦК України під час примусового виконання рішення суду. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача.. Оскільки, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав суду копії: договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.12.2024 року № 10/12-2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім Михайлом Михайловичем; заявки № 11318 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020 року; ордеру на надання правничої (правової) допомоги . Врахувавши характер спірних правовідносин, складність справи, тривалість її розгляду, обсяг виконаних робіт (наданих послуг) і часу, витраченого на виконання цих робіт (послуг), суд дійшов висновку про доведеність витрат, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 12,19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 274-284, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial