Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

29.09.2025 до Київського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] , в особі представника адвоката Коломойцева М.М., до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, в якій представник позивача просить: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 27.08.2025 № 596, складений відносно [PERSON] ; поновити [PERSON] з 28.08.2025 року на роботі на посаді заступника начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, або на іншій рівнозначній посаді, а у разі відсутності такої шляхом внесення відповідних змін до штатного розпису у спосіб введення скороченої посади заступника начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, чи у спосіб поновлення на будь-якій вакантній посаді вільного найму у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області; стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (код ЄДРПОУ 38631015, юридична адреса: вул. Шевченка,8 м.Харків,61013) на користь [PERSON] (рнокпп [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.08.2025 року по день, що передує дню поновлення на роботі; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення з Головного управління ДСНС України в Харківській області на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] працювала за вільним наймом у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, обіймала посаду заступника начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління. У штатній структурі відповідача відбулись зміни, які передбачали певні штатні скорочення кількості працівників, які працювали за вільним наймом та осіб рядового та начальницького складу, котрі проходили службу. У процедурі вказаного відповідачем було видано наказ від 16.06.2025 року № М/31дск (з основної діяльності) «Про здійснення організаційно штатних заходів в організаційних структурах управління», з яким позивачку не було ознайомлено, та наказ № 391-НК/65 від 23.06.2025 про персональне попередження підпорядкованих осіб рядового та начальницького складу та працівників про проведення організаційно штатних заходів. На виконання вказаних наказів від 16.06.2025 року № М/31дск та наказ № 391-НК/65 від 23.06.2025 була складена відомість, в якій позивачка 27.06.2025 року проставила свій підпис про ознайомлення з попередженням про скорочення штатів, у вказаній відомості також у графі «звання» міститься позначка про те, що позивач працювала за вільним наймом. Зазначає, що при скороченні посади позивачки, їй жодних вакантних посад керівництвом не було запропоновано та на словах її, ще до того, як надано вищевказану відомість, було запевнено, що вона як працювала, так і буде працювати та виконувати ті ж самі обов`язки, а посаду за новим штатним розписом їй буде підібрано по її кваліфікації, однак, для цього, чисто формально з її боку потрібно написати заяву про звільнення. Таку заяву про звільнення за п.1 ст.40 КЗпП позивачка написала 22.07.2025, сприяючи керівництву, з метою подальшого переведення на іншу посаду, однак, за результатами всіх цих подій, її не перевели на жодну іншу посаду та наказом відповідача від 27.08.2025 № 596 позивачку було звільнено з роботи з 28.08.2025 за скороченням штату. З таким звільненням позивачка не погоджується, оскільки воно було вчинено з порушенням законодавчої процедури, а тому спірний наказ від 27.08.2025 № 596 підлягає скасуванню, а позивачка - поновленню з 28.08.2025 року на роботі на посаді заступника начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, або на іншій рівнозначній посаді, а у разі відсутності такої шляхом внесення відповідних змін до штатного розпису у спосіб введення скороченої посади заступника начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, чи у спосіб поновлення на будь-якій вакантній посаді вільного найму у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області. Зазначає, що звільнення позивачки відбулось у серпні 2025 року, а тому середня заробітна плата позивачки повинна обчислюватися з виплат, отриманих нею за попередні два місяці, а саме: за червень 2025 ( 30 кал.дн.) та липень 2025 ( 31 кал.дн), що у сумі становить 61 кал.дн. Згідно довідки ОК-5 заробітна плата позивача за червень 2025 становила 44233,80 грн., за липень 2025 становила 44367, 03 грн., що у сумі складає 88 600,83 грн. Розділивши 88 600,83 грн. на 61 кал.дн. отримуємо середньоденну заробітну плату за два останні місяці перед звільненням позивача на рівні 1 452,47 грн. Вказаний показник у розмірі 1452,47 грн. помножується на кількість днів вимушеного прогулу та таким чином вираховується середній заробіток за період вимушеного прогулу. Викладене вище, стало підставою звернення до суду. 29.09.2025 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова та розподілена судді Зубу Г.А. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 03.10.2025 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.10.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить в задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що відповідно до доповідної записки тимчасово виконуючого обов`язки начальника юридичного сектору ГУ ДСНС України у Харківській області Андрія ФАТЄЄВА від 10.10.2025 №1809-З/65 була проведена службова перевірка для встановлення фактів викладених в позовній заяві [PERSON] . Так, [PERSON] була ознайомлена під особистий підпис про здійснення організаційно-штатних заходах у відділі забезпечення закупівель та договірної роботи центра забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області, відповідно до наказу ДСНС України від 16.06.2025 року №М/31дск (з основної діяльності) «Про здійснення організаційно штатних заходів в організаційних структурах управління» та наказу Головного управління ДСНС України у Харківській області (по особовому складу) «Про персональне попередження» від 23.06.2025 №391 про що свідчить відповідна відомість з особистим підписом [PERSON] датована 27 червня 2025 року. В цей же день 27 червня 2025 року з 14 год. 00 хв. до 14 год. 20 хв. в адміністративній будівлі Головного управління ДСНС України у Харківській області (м. Харків, вул. Шевченка, 8) в каб. 417 управління персоналу співробітниками управління персоналу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позивачку було ознайомлено із наказом ДСНС України (з основної діяльності) вд 16.06.2025 № М/31ДСК «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Головного управління ДСНС України у Харківській області» наказом Головного управління ДСНС України у Харківській області (по особовому складу) «Про персональне попередження» від 23.06.2025 № 391, та запропоновано вакантні посади відповідно її фаху, а саме: - фахівець сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - завідувач сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - провідний бухгалтер обліково-розрахункового відділу центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - бухгалтер обліково-розрахункового відділу центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - бухгалтер 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Харківській області. Від ознайомлення з посадами під підпис вона відмовилась, повідомила, що ці посади їй не цікаві і вона планує звільнитись із займаної посади «заступника начальника відділу закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області» за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі скорочення штату) після використання щорічної відпустки про що свідчить відповідний акт датований 27 червня 2025 року. Окрім цього у своєму рапорті головний фахівець відділу організаційно-штатної роботи управління персоналу Головного управління ДСНС України у Харківській області Троян Ірина Миколаївна зазначила, що з 27.06.2025 по 11.07.2025 вона особисто неодноразово розмовляла з [PERSON] щоб дізнатись, яке рішення вона прийняла стосовно призначення на запропоновані посади. [PERSON] спочатку її ігнорувала, не відповідала на дзвінки, при зустрічі казала, що прийде до неї у кабінет та озвучить своє рішення, але не приходила, а потім повідомила, що прийняла остаточне рішення звільнитись після використання щорічної основної відпустки. 11.07.2025 [PERSON] написала заяву з проханням надати їй щорічну основну відпустку у кількості 27 календарних днів з 01.08.2025 а 22.07.2025 написала власноручно заяву з проханням звільнити її із займаної посади за ст.40 п.1 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням штатів) з 28.08.2025. Заяву вона написала, щоб бути впевненою, що її звільнять саме 28.08.2025 в перший день після виходу з відпустки, хоч була попереджена, що при звільненні за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі скорочення штату) заяву не потрібно писати. Також в рапорті [PERSON] повідомляє, що в день звільнення [PERSON] було запропоновано вакантні посади, від яких вона відмовилась, сказавши що це їй не цікаво. Від ознайомлення з посадами під підпис вона також відмовилась та повідомила що планує оскаржувати дії Головного управління в судовому порядку. [PERSON] вмовляли залишитись працювати так як після проведення організаційно-штатних заходів в секторі з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління залишився працювати лише один співробітник. Посади фахівець сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області та завідувач сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області по теперішній час вакантні. З дня звільнення по теперішній час [PERSON] жодного разу не зверталась до управління персоналу Головного управління з проханням прийняти її на роботу. 28 серпня 2025 року з 16 год. 25 хв. до 16 год. 50 хв. в адміністративній будівлі Головного управління ДСНС України у Харківській області (м. Харків, вул. Шевченка, 8) в каб. 417 управління персоналу [PERSON] , заступнику начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Харківській області було запропоновано вакантні посади відповідно її фаху, а саме: - фахівець сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - завідувач сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області. Та запропоновано якщо вона змінила своє бажання звільнитись за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі скорочення штату) то є можливість внести зміни до наказу про її звільнення та призначити на вакантну посаду яку вона обере. Від ознайомлення з посадами під підпис вона відмовилась, повідомила, що ці посади їй не цікаві і вона наполягає на звільненні за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі скорочення штату) про що свідчить відповідний акт датований 28 серпня 2025 року. Після відмови бути призначеною на обрану вакантну посаду [PERSON] було ознайомлено з наказом про її звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі скорочення штату), на витязі з наказу про її звільнення вона написала «ознайомлена, витяг з наказу отримала 28.08.2025» та поставила підпис, та дату 28.08.2025, в «Журналі обліку видачі трудових книжок і вкладок до них» поставила підпис та дату отримання своєї трудової книжки 28.08.2028, отримала свою трудову книжку та витяг із наказу ГУ ДСНС України у Харківській області від 27.08.2025 №596 о/с. Таким чином відповідачем, було виконанні усі умови щодо захисту прав та інтересів позивачки, в зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню. 23.10.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивачки зазначає, що акти, на які посилається представник відповідача від 27.06.2025 року та 28.08.2025 року не містять позначок про реєстрацію в системі СЕД АСКОД, а відтак, вони могли бути створені минулим часом задля штучного підсилення відповідачем своєї правової позиції. У відповідь на адвокатський запит, відповідач листом від 08.10.2025 року надав перелік вільних посад в ГУ ДСНС України в харківській області станом на початок процедури попередження працівників про наступне вивільнення за наказом № 391- НК/65 від 23.06.2025. Однак, серед повідомленого відповідачем переліку посад, які нібито пропонувались позивачу відсутні. Тобто, фактично відповідач, стверджуючи про факт пропозиції позивачу низки посад, насправді запропонував позивачу посади, які не були вільними та відповідач у відзиві на позов не надав доказів, що станом на 27.06.2025 року та 28.08.2025 року перелік вільних посад у порівняні з початком реорганізації змінився із додаванням до нього тих посад, які нібито відповідач пропонував позивачу. На відповідний адвокатський запит відповідач листом від 21.10.2025 року лише повідомив, що у липні 2025 було вивільнено 3 працівника, у серпні 2025 16 працівників. Однак, ці інформація лише стосувалась звільнення по посадам, що скорочуються. Відповідач не надав жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження факту пропозиції позивачу вільних посад та ознайомлення позивача з ними під підпис. Також, відповідач не надав жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження відмови позивача від запропонованих посад, а у разі відмови позивача від посвідчення власним підписом цього факту, документів, які б посвідчили відмову позивача від підпису. Обставини, викладені в рапорті відповідального працівника управління персоналу не підтверджуються жодними доказами, окрім того факту, що позивач перед звільненням використала право на відпустку. 27.10.2025 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначає, що акти від 27.06.2025 року та 28.08.2025 року, якими відповідач посвідчував відмову позивача від запропонованих посад повинні були проходити електронну реєстрацію. Крім того, відповідач, стверджуючи про факт пропозиції позивачу низки посад, насправді запропонував позивачу посади, які не були вільними та відповідач не надав доказів, що станом на 27.06.2025 року та 28.08.2025 року перелік вільних посад у порівняні з початком реорганізації змінився із додаванням до нього тих посад, які нібито відповідач пропонував позивачу. Позивачка в судове засідання не з`явилась, представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, підтвердивши обставини, викладені у відзиву. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно пункту 1 Положення про Державну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052 (далі Положення про ДСНС) ДСНС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. Пунктом 2 Положення про ДСНС, ДСНС у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Пунктом 7 Положення про ДСНС, ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до статті 21 Закону України Про центральні органи виконавчої влади, постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2013 № 33 Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, постанови Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2020 р. № 939 Про перейменування деяких територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій, Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, затвердженого наказом 04.02.2013 № 3, у редакції наказу ДСНС 12.11.2018 № 661, (далі Положення про ГУ) Головне управління ДСНС у Харківській області є територіальним органом ДСНС. Згідно п.2 Положення про Головне управління ДСНС у Харківській області у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єрміністра України, наказами Міністерства внутрішніх справ України, дорученнями Міністра внутрішніх справ України, наказами та дорученнями ДСНС, актами Харківської обласної державної адміністрації та Харківської обласної ради, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням. Судом встановлено, що [PERSON] працювала за вільним наймом у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, обіймала посаду заступника начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління. Відповідно до наказу ДСНС України від 16 червня 2025 року № М/31 дск (з основної діяльності) «Про здійснення організаційно-штатних заходів організаційних структурах Головного управління ДСНС України у Харківській області» та з метою виконання завдань за призначенням Головним управлінням ДСНС України у Харківській області у воєнний час, начальником Головного управління ДСНС України у Харківській області Астаховим А. видано наказ № 391-НК/65 від 23.06.2025, яким наказано Начальникам 1-10 ДПРЗ, АРЗ СП, ЦРД, ОКЦ та ЦОЗ, ЕК та ІТ Головного управління до 27 червня 2025 року персонально попередити підпорядкованих осіб рядового та начальницького складу та працівників про проведення організаційно-штатних заходів згідно з додатками. Контроль за виконанням цього наказу покласти на тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного управління з реагування на надзвичайні ситуації Євгена ТУНІКА та тимчасово виконуючого обов?язки начальника управління персоналу Олександра ЧОРНОГО. На підставі наказу ДСНС України від 16 червня 2025 року № M/31дск (з основної діяльності) «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Головного управління ДСНС України у Харківській області» та наказу № 391-HK/65 від 23 червня 2025 року про персональне попередження підпорядкованих осіб рядового та начальницького складу та працівників про проведення організаційно-штатних заходів, було складено відомість, в якій 27.06.2025 [PERSON] , яка займала посаду заступника начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності, проставила підпис про ознайомлення з попердженням про скорочення штатів. Відповідно до акту, 27 червня 2025 року з 14 год. 00 хв. до 14 год. 20 хв. в каб. 417 управління персоналу в адміністративній будівлі Головного управління ДСНС України у Харківській області (м. Харків, вул. Шевченка, 8) на виконання наказу Головного управління ДСНС України у Харківській області (по особовому складу) «Про персональне попередження» від 23.06.2025 № 391, комісією у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - Валентину ТОМИЛО було ознайомлено із наказом ДСНС України (з основної діяльності) вд 16.06.2025 № М/З1ДСК «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Головного управління ДСНС України у Харківській області» та запропоновано вакантні посади відповідно її фаху, а саме: - фахівець сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - завідувач сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - провідний бухгалтер обліково-розрахункового відділу центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - бухгалтер обліково-розрахункового відділу центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - бухгалтер 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Харківській області. Від ознайомлення з посадами під підпис вона відмовилась, повідомила, що ці посади їй не цікаві і вона планує звільнитись із займаної посади «заступника начальника відділу закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області» за п.1 ст:40 КЗпП України (у зв?язку зі скорочення штату) після використання щорічної відпустки. З [PERSON] проведено бесіду щодо процедури звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв?язку зі скорочення штату), виплати вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, відповідно ст. 44 Кодексу Законів про працю України, виплати компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за особливий характер праці з ненормованим робочим днем. Претензій на адресу керівництва Головного управління, управління персоналу, центру забезпечення діяльності, а також заяв, клопотань [PERSON] висловлено не було. 11.07.2025 [PERSON] написала заяву на ім`я начальника Головного управління ДСНС України у Харківській області Астахова А., в якій, просить надати їй щорічну основну відпустку у кількості 27 календарних днів з 01.08.2025. 22.07.2025 [PERSON] написала заяву на ім`я начальника Головного управління ДСНС України у Харківській області Астахова А., в якій, просить звільнити її із займаної посади за ст. 40 п. 1 КЗпП України у зв`язку із скороченням штатів з 28.08.2025. Відповідно до витягу з наказу Головного управління ДСНС України у Харківській області № 596 від 27.08.2025, на підставі наказу ДСНС України (з основної діяльності) від 16.06.2025 № М/З1ДСК «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Головного управління ДСНС України у Харківській області», наказу ГУ ДСНС України у Харківській області (по особовому складу) від 23.06.2025 № 391 «Про персональне попередження», заяви [PERSON] , рапорту начальника центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Харківській області Віталія Бондаренка, наказано ЗВІЛЬНИТИ відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу Законів про працю України (у зв?язку із скороченням штату): [PERSON] , заступника начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління, 28 серпня 2025 року. ВИПЛАТИТИ щомісячну премію з 01 серпня по 28 серпня 2025 року у розмірі 270 %. Відповідно ст. 24 Закону України «Про відпустки» ВИПЛАТИТИ компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за періоди роботи з 11.03.2024 по 10.03.2025 у кількості 24 (двадцять чотири) календарних дні, з 11.03.2025 по 28.08.2025 у кількості 11 (одинадцять) календарних днів, та додаткової відпустки за особливий характер праці з ненормованим робочим днем за період роботи з 11.03.2022 по 10.03.2023 у кількості 1 (один) календарний день, з 11.03.2023 по 10.03.2024 у кількості 5 (п?ять) календарних днів, з 11.03.2024 по 10.03.2025 у кількості 6 (шість) календарних днів, з 11.03.2025 по 28.08.2025 у кількості 2 (два) календарних дня відповідно колективного договору. ВИПЛАТИТИ вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку, відповідно ст. 44 Кодексу Законів про працю України. Відповідно до акту, 28 серпня 2025 року з 16 год. 25 хв. до 16 год. 50 хв. в каб. 417 управління персоналу в адміністративній будівлі Головного управління ДСНС України у Харківській області (м. Харків, вул. Шевченка, 8) [PERSON] заступнику начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Харківській області запропоновано вакантні посади відповідно її фаху, а саме: - фахівець сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - завідувач сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області. Від ознайомлення з посадами під підпис вона відмовилась, повідомила, що ці посади їй не цікаві і вона наполягає на звільненні за п.1 ст.40 КЗпП України (у звязку) зі скорочення штату). Після відмови бути призначеною на обрану вакантну посаду [PERSON] було ознайомлено з наказом про її звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв?язку зі скорочення штату), на витязі з наказу про її звільнення вона написала «ознайомлена, витяг з наказу отримала 28.08.2025» та поставила підпис, в типовій формі П-2 поставила підпис та дату 28.08.2025, в «Журналі обліку видачі трудових книжок і вкладок до них» поставила підпис та дату отримання своєї трудової книжки 28.08.2028, отримала свою трудову книжку та витяг із наказу ГУ ДСНС України у Харківській області від 27.08.2025 №596 о/с. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від незаконного звільнення. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Процедура звільнення працівника у разі скорочення має відбуватися на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, ухвалення власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією. При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбулося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури. Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17), від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц (провадження № 61-1214св18), від 12 червня 2019 року у справі № 297/868/18 (провадження № 61-393св19, від 28 квітня 2021 року у справі № 373/2133/17 (провадження № 61-8393св20), суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення. При вирішенні спору у цій справі, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 28.08.2024 у справі №641/1334/23. Великою Палатою зазначено, що метою персонального попередження про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці з одночасною пропозицією іншої роботи в розумінні статті 49-2 КЗпП України є надання працівникові можливості завчасно визначитися з майбутнім працевлаштуванням або підшукати собі іншу роботу. Дотримання двомісячного строку до моменту вивільнення працівника є обов`язковим при звільненні за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, що призводить до розірвання трудового договору за ініціативою роботодавця. Отже, цей строк є обов`язковим для роботодавця, так як, при цьому працівник не обмежений у праві припинити трудові правовідносини з власної ініціативи чи за угодою сторін (статті 36, 38 КЗпП України). Розірвання трудового договору у випадку змін в організації праці, в тому числі ліквідації чи реорганізації, є ініціативою роботодавця, що й створює для працівника відповідні гарантії від незаконного звільнення. Водночас надання таких гарантій не є формальністю у зв`язку лише із самим фактом змін в організації праці роботодавця, а спрямоване на випадки, коли продовження трудових правовідносин є об`єктивно неможливим, у тому числі у зв`язку з відмовою працівника працювати на змінених умовах. Тому факт такої відмови (за наявності відповідних вакансій) є визначальним. Суд зазначає, що частиною першою статті 42КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку (частина друга статті 42 КЗпП України). Згідно з частинами першою третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці роботодавець пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією або спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду й існувала на день звільнення. Отже, роботодавець має запропонувати працівнику, якого він вивільняє, всі вакансії, які були (з`явилися) на підприємстві, аж до моменту звільнення. Сам факт зміни в організації праці створює для роботодавця позитивне зобов`язання щодо збереження трудових правовідносин з його працівниками. Належним виконанням такого зобов`язання є здійснення визначених КЗпП України дій, які нададуть працівникові можливість продовжити виконання попередніх функціональних обов`язків, а в разі неможливості, - інших, які відповідають його кваліфікації Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог статті 49-2 КЗпП України ДСНС України в Харківській області під підпис повідомило позивачку проте, що посаду, яку вона обіймала заступник начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління скорочено згідно з наказом ДСНС України (з основної діяльності) від 16.06.2025 № М/З1ДСК «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Головного управління ДСНС України у Харківській області та позивачку буде звільнено за ст. 40 п. 1 (скорочення чисельності або штату працівників) КЗпП України через 2 місяці. 27.06.2025 позивачка була ознайомлена про скорочення посади заступника начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління та попереджена про звільнення за пунктом 1 ст. 40 (у зв`язку із скороченням штату працівників) Кодексу законів про працю України, через 2 (два) місяці. Дані обставини також підтверджені представником позивачки у позовній заяві. Отже, сторонами у справі не заперечується, що з письмовим попередженням про наступне звільнення позивачка була ознайомлена 27.06.2025, наказ про її звільнення виданий 27.08.2025, таким чином слід констатувати своєчасне попередження працівника про наступне звільнення. Разом з цим, представник позивача посилається на те, що при скороченні посади позивачки, жодних вакантних посад керівництвом їй не було запропоновано. Враховуючи доводи сторони позивача, суд зазначає наступне. Так, відповідно до Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області затвердженого наказом ДСНС від 04.02.2013 № 3 відповідно до абзац 8 пункту 11 начальник Головного управління здійснює добір кадрів у Головне управління, формує кадровий резерв на відповідні посади (https://kh.dsns.gov.ua/polozhennya). Разом з цим, [PERSON] будучи ознайомлена про скорочення посади заступника начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління та попереджена про звільнення за пунктом 1 ст. 40 КЗпП, відповідних заяв до відповідача про переведення або про прийняття на роботу на конкретну або будь-яку іншу посаду не подавала. При цьому, 22.07.2025 [PERSON] написала заяву на ім`я начальника Головного управління ДСНС України у Харківській області Астахова А., в якій, просить звільнити її із займаної посади за ст. 40 п. 1 КЗпП України у зв`язку із скороченням штатів з 28.08.2025. Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 807/3588/14 сформульовано правові висновки щодо застосування частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, а саме: виходячи із системного аналізу пункту 1 частини першої та частини другої статті 40, частини другої статті 49-2 КЗпП України з метою забезпечення цієї гарантії на власника або уповноважений ним орган при звільненні працівника у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці покладається обов`язок при попередженні працівника про таке звільнення одночасно запропонувати йому наявні вакантні посади. Тобто законодавець встановив принцип одночасності попередження про наступне вивільнення та пропонування наявних вакантних посад для забезпечення гарантії права громадян на сприяння у збереженні роботи. За приписами частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, власник вважається таким, що належно виконав свій обов`язок щодо сприяння у збереженні роботи працівника, який підлягає звільненню у зв`язку із скороченням штату, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Такий обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення. У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 303/798/17 (провадження № 61-1863св20) зазначено, що «законодавством про працю не передбачена форма та спосіб повідомлення працівника про скорочення чисельності або штату працівників. Метою персонального попередження про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці є надання працівникові можливості завчасно визначитися із майбутнім працевлаштуванням або підшукати собі іншу роботу». Суд зазначає, що положення статті 49-2 КЗпП України не містить обов`язку роботодавця ознайомлювати працівника з попередженням про наступне вивільнення та з вакантними посадами на підприємстві під особистий підпис. На це вказав також Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2024 року по справі №758/2190/23. Суд звертає увагу сторони позивача на те, що оскільки обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, то за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Матеріалами справи підтверджується, що 27 червня 2025 року позивачці було запропоновано вакантні посади відповідно її фаху, а саме: - фахівець сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - завідувач сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - провідний бухгалтер обліково-розрахункового відділу центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - бухгалтер обліково-розрахункового відділу центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - бухгалтер 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Харківській області. Від ознайомлення з посадами під підпис вона відмовилась, про що свідчить відповідний акт датований 27 червня 2025 року. Крім того, 28 серпня 2025 року [PERSON] , заступнику начальника відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Харківській області було запропоновано вакантні посади відповідно її фаху, а саме: - фахівець сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області; - завідувач сектору з питань закупівель центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у Харківській області. Від ознайомлення з посадами під підпис вона відмовилась, повідомила, що ці посади їй не цікаві і вона наполягає на звільненні за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку зі скорочення штату) про що свідчить відповідний акт датований 28 серпня 2025 року. Відтак, доводи сторони позивача, що [PERSON] не було запропоновано жодної посади є необґрунтованими, оскільки як встановлено судом, позивачці пропонувались вільні вакантні посади, які були наявні в Головному управлінні, однак позивачка відмовилась від запропонованих посад. Посилання представника позивача на те, що [PERSON] було запевнено, що вона як працювала, так і буде працювати та виконувати ті ж самі обов`язки, а посаду за новим штатним розписом їй буде підібрано по її кваліфікації, однак, для цього, чисто формально з її боку потрібно написати заяву про звільнення та вона її написала 22.07.2025, сприяючи керівництву, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовується матеріалами справи. Щодо доводів представника позивача про те, що у відповідь на адвокатський запит, відповідач листом від 08.10.2025 року надав перелік вільних посад в ГУ ДСНС України в Харківській області станом на початок процедури попередження працівників про наступне вивільнення за наказом № 391- НК/65 від 23.06.2025, однак, серед повідомленого відповідачем переліку посад, посади, які нібито пропонувались позивачу відсутні, суд зазначає наступне. Так, представником позивача надано до суду копію рапорту ТВО НУП ГУ ДСНС України в Харківській області на ім`я начальника ГУ ДСНС України в Харківській області, в якому зазначено, що на виконання Адвокатського запиту [PERSON] вх № 65/21560 від 22.09.2025 повідомляємо, що станом на 23.06.2023 вільними для роботи у ГУ ДСНС України у Харківській області були наступні посади: 1. Фахівець відділу забезпечення закупівель та договірної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління; 2. Технік дослідно-випробувальної лаборагорії центру забезпечення діяльності Головного управління; 3. Лікар амбулаторно-поліклінічного відділення медико-санітарної частини центру забезпечення діяльності Головного управління; 4. Лікар амбулаторно-поліклінічного відділення медико-санітарної частини центру забезпечення діяльності Головного управління; 5. Молодша медична сестра відділення денного стаціонару Медико-санітарної частини центру забезпечення діяльності Головного управління; 6. Ремонтувальник гумових виробів відділення обслуговування частини спеціальної пожежної техніки аварійно-рятувального загону спеціального призначення, 7. Водій автотранспортних засобів автотранспортного відділення групи автотранспортного забезпечення частини забезпечення та обслуговування аварійно-рятувального загону спеціального призначення; 8. Моторист відділення ремонту техпіки ремонтної групи частини забезпечення та обслуговування аварійно-рятувального загону спеціального призначення; 9. Кухар господарської групи части забезпечення та обслуговування аварійно-рятувального загону спеціального призначення; 10. Електромонтер з ремонту та обслугозування слектроустаткування господарського відділення групи обслуговування 9 ДПРЧ З ДПРЗ; 11. Водій автотранспортних засобів автотранспортного відділений групи обслуговування 9 ДПРЧ 3 ДПРЗ; 12. Водій автотранспортних засобів 11 ДПРЧ 3 ДПРЗ; 13. Завідувач групи (головний бухгалтер) групи економіки і фінансів 8 ДПРЗ; 14. Бухгалтер групи економіки і фінансів : ДПРЗ. Разом з цим, представником позивача не надано до суду сам адвокатський запит, що позбавляє суд можливості надати оцінку відповідному рапорту, оскільки невідомо на яку саме запитувану інформацію його було надано. При цьому, зі змісту рапорту вбачається, що адвокату Коломойцеву М.М. було повідомлено перелік вільних посад у ГУ ДСНС України у Харківській області станом на 23.06.2023, а події пов`язані із скороченням посади [PERSON] , які проводились на підставі наказу ДСНС України від 16 червня 2025 року № M/31дск (з основної діяльності) «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах Головного управління ДСНС України у Харківській області» та наказу № 391-HK/65 від 23 червня 2025 року про персональне попередження підпорядкованих осіб рядового та начальницького складу та працівників про проведення організаційно-штатних заходів, мали місце у 2025 році. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджується обмеження трудових прав позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням сукупності наданих та досліджених доказів, встановивши що у відповідача дійсно відбулась реорганізаційно-штатні заходи, внаслідок яких посада позивачки була скорочена, позивачка попереджалась про наступне вивільнення за два місяці з дати попередження, при цьому позивачці було запропоновано вакантні посади в Управлінні, суд приходить до висновку, що звільнення позивачки із займаної посади за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників, відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства. Крім того, оскільки інша вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є похідною від позовних вимог про визнання наказу від 27.08.2025 року № 596 незаконним та поновлення на роботі, вказана позовна вимога також не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Судом з`ясовані та відображені обставини, які мають значення для даної справи та вказані висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки. У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно зі статтею 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99; пункт 30). У пункті 31 рішення у справі «Волошин проти України» (№ 15853/08) та пункті 22 рішення у справі «Бацаніна проти росії» (№ 3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами» і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її. У пункті 25 рішення у справі «Проніна проти України» (№ 63566/00), пункті 13 рішення у справі «Петриченко проти України» (№ 2586/07) та пункті 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (№ 42310/04) висловлена позиція, згідно з якою Суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України», № 63566/00 §23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Питання про судові витрати, підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed