Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 28.08.2025 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 21.03.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] була укладено договір про надання кредиту № 501123167, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав [PERSON] кредиту у сумі 50 000 грн, строком на 48 місяців з відсотковою ставкою 17, 99 %. 22.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "ФК ФОРТ" було укладено договір факторингу, за умовами якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». В подальшому 23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС" було укладено договір факторингу, за умовами якого право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЛІТ ФІНАНС". Таким чином ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 21.03.2019 року , укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Станом на 23.02.2021 року загальна сума заборгованості становить 66675 грн 27 грн. які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача разом з понесеними ним судовими витратами в сумі 3028 грн судового збору та витратами на правничу допомогу у сумі 9200, 00 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій прохав розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 08.09.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 10.30 год. 25 листопада 2025 року. Через неявку відповідача, розгляд справи відкладений на 17.02.2026 року. В судовому засіданні 17.02.2026 у зв`язку із неявкою відповідача, який був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 21.03.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] була укладена Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії № 501123167, відповідно до умов якої АТ «Альфа-Банк» надав [PERSON] кредиту у сумі 50 000 грн, строком на 48 місяців з відсотковою ставкою 17, 99 %. АТ "Альфа-Банк" прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії, тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами, що діяли на час його підписання. Так, 22.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "ФК ФОРТ" укладений договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого АТ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ "ФК ФОРТ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК ФОРТ" приймає належні АТ «Альфа-Банк» права вимоги до боржників. Згідно з п. 2.3 Договору факторингу, право вимоги вважається відступленим Фактору з моменту підписання цього Договору в день підписання цього договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 цього Договору. Акт прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу підписаний сторонами Договору 22.02.2021. Відповідно до реєстру договорів право вимоги за якими відступаються, ТОВ "ФК ФОРТ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 66 675 грн 27 коп. Крім того, 23.02.2021 року між ТОВ "ФК ФОРТ" та ТОВ Фінансова компанія «Еліт фінанс» укладений договір факторингу № 01-23-02/21, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК ФОРТ" передає (відступає) ТОВ Фінансова компанія «Еліт фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія «Еліт фінанс» приймає належні ТОВ "ФК ФОРТ" права вимоги до боржників. Згідно з п. 2.3 Договору факторингу, право вимоги вважається відступленим Фактору з моменту підписання цього Договору в день підписання цього договору сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 цього Договору. Акт прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу підписаний сторонами Договору 23.02.2021. Відповідно до реєстру договорів право вимоги за якими відступаються, ТОВ Фінансова компанія «Еліт фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 66 675 грн 27 коп, з яких: 43 127, 97 грн сума залишку заборгованості по тілу кредиту; 22 347 грн 30 коп. сума залишку заборгованості по відсотках; 1 200 грн 00 коп. сума залишку заборгованості за штрафними санкціями. Ця сума відображена й у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Надані позивачем розрахунки відповідачем оспорені не були. V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено уст. 634 ЦК України. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено уст. 634 ЦК України. При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України- «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа-банк» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Оскільки відповідачем порушені зобов`язання з повернення грошових коштів, що встановлені умовами Договору, у нього виникла заборгованість, яка обрахована позивачем у відповідних розрахунках, наданих суду. Слід зауважити, що відповідач відзиву на позовну заяву та контррозрахунку заборгованості не надав, доказів на спростування обставин, зазначених у позові, суду не долучив. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем. Суд враховує, що відповідачем відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог, а також контррозрахунку заборгованості суду не надано. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 21.03.2019 в сумі 66675 грн 27 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Позивачем заявлено вимоги по стягнення судових витрат по справі, а саме витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9200 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028, 00 грн. Виконання договору від 03.07.2024 року з боку адвоката Литвиненко О.І. підтверджується актом № 4 приймання-передачі послуг від 02.06.2024 та платіжною інструкцією № 2697 від 10.06.2025 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved