Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У грудні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 02.11.1985 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, спору щодо майна немає, а тому просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 24 лютого 2026 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Лукінової Катерини Сергіївни через підсистему «Електронний суд» надійшла письмова заява, в якій зазначається, що відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі, надає свою згоду на розірвання шлюбу, примирення між подружжям не є можливим. Представник просить розглядати справу без її участі та без участі відповідача, а також просить не надавати строк на примирення. Відповідно до частини 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02.11.1985 року, який зареєстрований Великоцепцевицькою сільською радою Володимировецького району Ровенської області, актовий запис № 35. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частиною 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач [PERSON] через свого представника повністю визнав позовні вимоги, подавши відповідну заяву, суд приймає визнання ним позову, так як це не суперечить закону і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб. Суд бере до уваги, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Примирення між сторонами не відбулося, надання строку на примирення суд вважає недоцільним, оскільки наміри позивачки розірвати шлюб є стійкими, а відповідач проти позову не заперечує та визнає його. Збереження сім`ї неможливе, і подальше перебування сторін у зареєстрованому шлюбі суперечить їх інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї не відповідає волевиявленню сторін. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Вимог щодо поділу спільного майна подружжя, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей сторонами у межах даного провадження не заявлено. При реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Оскільки позивачка не заявляла вимог про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: approved