Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним Договором № 225239935 від 19.02.2019 року у розмірі 13150,00 грн., з яких: 5000,00 грн. за основною сумою боргу та 8150,00 грн. відсотків. Також ставиться питання про відшкодування 3028,00 грн. понесених судових витрат. На обґрунтування вимог у позові вказано, що 19.02.2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] був укладений кредитний Договір № 225239935, за умовами якого відповідач отримав 5000,00 грн. Відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило на користь ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до відповідача за кредитним Договором № 225239935 від 19.02.2019 року. 03.01.2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20190103, за умовами якого останнє набуло належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрах прав вимог. З Реєстру прав вимоги № 6 від 20.11.2019 року до Договору Факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13150,00 грн., з яких: 5000,00 грн. за основною сумою боргу та 8150,00 грн. за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.11.2019 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій за вказаним кредитним Договором. Взятих на себе зобов`язань по кредитному договору [PERSON] не виконує внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом. Ухвалою суду від 26.12.2026 року по справі відкрито провадження та, враховуючи норми ст.ст. 274, 279 ЦПК України, постановлено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за довіреністю Сімутіна А.А. пропонує розглянути справу без її участі, не заперечує заочному розгляду справи та винесенню заочного рішення, про що зазначила у прохальній частині позову (а.с. 4). Направлені поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками повернулися на адресу суду без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 33). Згідно положень п.п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому відділенні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Суд дослідивши представлені докази дійшов такого висновку. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). За ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підтвердження позовних вимог за кредитним Договором № 225239935 від 19.02.2019 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало наступні докази: - Договір № 225239935 від 19.02.2019 року, укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] (а.с. 5-6); - розрахунок заборгованості за кредитним Договором № 225239935 від 19.02.2019 року (а.с. 13); - Договір факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025 року, укладений між АТ «ТаскомБанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», за яким останнє набуло право грошової вимоги за Кредитними договорами (а.с. 7-9). До Договору факторингу долучені: - акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025 року, за яким клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Прав Вимоги кількістю 1665 кредитних договорів (а.с. 10); - платіжну інструкцію № 22818 від 26.05.2025 року, за якою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило АТ «ТаскомБанк» грошові кошти за Договором факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025 року (а.с. 11); - витяг з реєстру боржників № 6 від 20.11.2019 року до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року, згідно якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним Договором № 225239935, укладеним з [PERSON] у сумі 13150,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 8150,00 грн. - за відсотками (а.с. 12). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Так, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що право вимоги до [PERSON] за кредитним Договором № 225239935 від 19.02.2019 року від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, а від останнього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за Договором факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року. Проте, не надав належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, на які посилається у позовній заяві. До того ж наданий позивачем Договір факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025 року, укладений між АТ «ТаскомБанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу № НІ/11/30-Ф від 26.05.2025 року, витяг з реєстру боржників № 6 від 20.11.2019 року до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019 року та платіжна інструкція про оплату за вказаним Договором факторингу не підтверджують переходу права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», надання яких є процесуальним обов`язком позивача. Отже, відсутні підстави вважати, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним Договором № 225239935 від 19.02.2019 року, укладеними між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». За таких обставин позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed