Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

У листопаді 2025 року Позивач через свого представника звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів і зміни способу їх стягнення, який було встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2013 р. у справі №22-ц/796/9090/2013 на користь Позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 500 грн. щомісяця до частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2006 р. між Сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 850. Від даного шлюбу Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. 20.05.2013 р. шлюб між сторонами розірвано. 17.07.2013 р. Апеляційним судом м. Києва змінено рішення Оболонського районного суду міста Києва по справі № 22-ц/796/9090/2013 про стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання дитини, та вирішено стягнути аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісяця. На даний час, у зв`язку із дорослішанням дитини змінились її потреби та відповідно збільшились витрати на її утримання. Також, погіршився матеріальний стан Позивача, оскільки у неї [INFO] народилась дитина від другого шлюбу - [PERSON] , що потребує істотних додаткових витрат. Її чоловік має лише тимчасові заробітки, а Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і отримує лише 860 грн. соціальної допомоги щомісячно. Визначений раніше розмір аліментів вочевидь є недостатнім на даний час для забезпечення дитини. З урахуванням викладеного, Позивач вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів на частину доходів Відповідача, оскільки на даний час Позивач не може самостійно повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дочки. Таким чином, на даний час сума аліментів не покриває витрат, пов`язаних з нормальним та гармонійним вихованням і розвитком дитини, a також у збільшенні потреб з віком, а тому Позивач звертається до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін на 17 лютого 2025 року. Позивач на судове засідання не з`явилась, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи засобами електронного зв`язку, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного ухвалення рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових документів за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання, однак конверт повернувся без врученні із відміткою «адресат відсутній». Крім того, оголошення про виклик Відповідача розміщувалось на сайті суду. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзив до суду від Відповідача не надходив. На підставі ст. 280 ЦПК України, з метою доступу Позивача до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Після дослідження доказів суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.07.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №850. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є Сторони у справі. 20.05.2013 р. шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2013 р. змінено рішення Оболонського районного суду міста Києва по справі № 22-ц/796/9090/2013 про стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання дитини, та вирішено стягнути аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісяця. Позивачка вказує, що дитина продовжує проживати разом з нею, що підтверджено спільним зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . 12.08.2023 року Позивачка уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку із чим було змінено її прізвище на « [PERSON] ». [INFO] у Позивачки народився син - [PERSON] , який зареєстрований за спільною з Позивачкою адресою. Згідно з довідкою ліцею № 245 «ГЕЛІКОН» від 27.10.2025, [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі, є ученицею 10 класу. Відповідно до довідкою від 24.10.2025 ТОВ «ПРОКЕЙР», Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. У виписці по картці міститься інформація про отримання Позивачкою соціальної допомоги в розмірі 860,00 грн. щомісячно у зв`язку із народженням дитини. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Отже, вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20. Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. При визначенні розміру аліментів на утримання спільної дитини, суд враховує положення ст. 182 СК України, та положення ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» де встановлено з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3 512,00 гривень, на одну особу в розрахунку на місяць; майновий стан позивачки, яка веде догляд за неповнолітніми дітьми; вік дітини; майновий стан відповідача, який є здоровою особою працездатного віку, а також вимоги щодо розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, про зміну сімейного і майнового стану Позивачки свідчить те, що в 2023 році у неї народився син, що також потребує додаткових витрат, а Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також слід врахувати зростання дочки [PERSON] , що об`єктивно потребує додаткових матеріальних коштів на всебічний розвиток і навчання. Зрештою, суд звертає увагу, що визначений раніше розмір аліментів, як 500 грн. на місяць, в сучасних умовах вочевидь не відповідає інтересам дитини і не є достатнім для її забезпечення. Зазначене в сукупності, на думку суду, свідчить про наявність достатніх правових підстав для зміни способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру. Заперечень проти позову Відповідач не надав. У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати, так як Позивач звільнена від сплати. Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved