Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулася із даним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала, що тим 08.06.2019 близько 14 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Н-0143 км 370 м. [PERSON] керуючи автомобілем DAF 75 CF 250 д.н.з. [NUMBER] не врахував дорожні умови, габарити транспортного засобу внаслідок чого сталося зіткнення з мостом автомобільної зв`язки. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а його власник матеріальні збитки. Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль DAF 75 CF250 д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] . Постановою Обухівського районного суду Київської області від 19.06.2019 року водія, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 17.06.2019 року, розмір матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП автомобілю DAF 75 CF 250 д.н.з. [NUMBER] складає 401 726 (чотириста одна тисяча сімсот двадцять шість) гривень 29 копійок та 2 000 грн. сплачених для підготування Звіту. Позивачка вважає, що між скоєним ДТП та її емоційними стражданнями є прямий причинно-наслідковий зв`язок, а тому внаслідок протиправних дій відповідача її було завдано фізичного та душевного болю і страждань, які вона оцінює в сумі - 20 000,00 грн. В зв`язку з цим, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 403 726,28 грн. та заподіяну моральну шкоду у розмірі - 20 000,00 грн. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 березня 2020 року, призначено у справі автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставити питання: яка вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу DAF 75 CF 250 спеціалізований вантажний-спеціалізований бортовий (з краном маніпулятором) XLRAE 75PC OE 475333 д.р.н. [NUMBER] станом на момент ДТП, що сталася 08.06.2019 року. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2020 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 січня 2021 року, призначено повторно у справі автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставити питання: вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу DAF 75 CF 250 спеціалізований вантажний-спеціалізований бортовий (з краном маніпулятором) XLRAE 75PC OE 475333 д.р.н. [NUMBER] станом на момент ДТП, що сталася 08.06.2019 року. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 серпня 2021 року призначено у справі автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставлено питання: яка вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу DAF 75 CF 250 спеціалізований вантажний-спеціалізований бортовий (з краном маніпулятором) XLRAE 75PC OE 475333 д.р.н. [NUMBER] станом на момент ДТП, що сталася 08.06.2019 року. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року провадження у справі було зупинено до дня припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2022 року. Поновлено провадження у цивільній справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приєднані до матеріалів цивільної справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2019 року [PERSON] відповідно до постанови Обухівського районного суду Київської області (справа №372/2140/19) було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно реєстраційних даних транспортного засобу автомобіль DAF 75 CF 250 д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] . [PERSON] 08.06.2019 року близько 14 год. 30 хв., на автодорозі Н-01 43 км. 370 м. водій керуючи автомобілем DAF 75 д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожні умови, габарити транспортного засобу в наслідок чого сталось зіткнення з мостом автомобільної розв`язки, пошкодив автомобіль та проїзду частину. Чим завдано матеріальної шкоди власнику автошляху та власнику транспортного засобу. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 17.06.2019 року, розмір матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП автомобілю DAF 75 CF 250 д.н.з. [NUMBER] складає 401 726 (чотириста одна тисяча сімсот двадцять шість) гривень 29 копійок та 2 000 грн сплачених для підготування Звіту. Відповідачем не було вчинено жодних дій щодо відшкодування матеріального збитку завданого внаслідок ДТП автомобілю DAF 75 CF 250 д.н.з. [NUMBER] власником якого є позивач. За клопотанням відповідача судом було призначено автотоварознавчу експертизу з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу DAF 75 CF 250, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08.06.2019 року. Разом з тим, відповідно до листів експертних установ, яким було доручено проведення зазначеної експертизи, матеріали цивільної справи неодноразово поверталися до суду без виконання експертного дослідження, у зв`язку з неможливістю надання експертного висновку. Так, 05 травня 2021 року до суду надійшла цивільна справа з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру з повідомленням про неможливість проведення експертизи. У березні 2022 року до суду надійшло повідомлення судового експерта Українського незалежного інституту судових експертиз Богдана Абрамкіна про повернення цивільної справи та залишення ухвали суду від 12.08.2021 року без виконання. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими. За ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Враховуючи те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія [PERSON] транспортному засобу DAF 75 CF 250 було завдано механічних пошкоджень, позивачу спричинено матеріальну шкоду. Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку, розмір шкоди, завданої транспортному засобу, становить 401 726 (чотириста одна тисяча сімсот двадцять шість) гривень 29 копійок. Окрім того, позивач поніс витрати у розмірі 2 000 гривень за підготовку зазначеного звіту. Таким чином, загальний розмір матеріальних збитків, завданих позивачу, становить 403 726 гривень 29 копійок. При цьому відповідачем під час розгляду справи не надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували зазначений розмір матеріальної шкоди або підтверджували інший розмір збитків. Згідно з п.3 ч.2 та абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Безумовно, у зв`язку з пошкодженням автомобіля, відмовою відповідача у відшкодуванні збитків, позивачка зазнала переживання. Ці обставини красномовно свідчать про те, що позивачу заподіяна моральна шкода. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд також враховує обставини справи та докази в їх сукупності і характер страждань. А тому, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне і достатнє стягнути з відповідача в рахунок відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Саме такий розмір морального відшкодування суд вважає достатнім для відновлення порушеного нематеріального права позивача Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Усі інші доводи сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у загальному розмірі 4805,67 гривень. Позов задоволений частково. Тому, з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 4421,47 гривень, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial