Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія«Фінтраст Капітал» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказав, що 30.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено електронний договір №7122310 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого сума кредиту складає 6000 грн., строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (24.09.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 6000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Станом на дату звернення до суду відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, оплати за кредитним договором не здійснював. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги у тому числі за кредитним договором укладеним із відповідачем. Станом на дату звернення року заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 6000 грн.- тіло кредиту та 4853,55 грн.-нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 120 календарних днів - 14328 грн., що загалом становить 25181,55 грн.. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 25181,55 грн., та судові витрати. Крім того, просив стягнути в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації та розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв, заперечень, клопотань не подав. Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 30.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір № 7122310 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1.2 на умовах встановлених договором товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5.1 договору сума кредиту складає 6000 грн.; строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів кожні 30 днів. Дата повернення кредиту та сплата відсотків визначені в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору; стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору). Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту,виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт (п. 3.1 Договору). Згідно листа ТОВ "Пейтек Україна" від 12.06.2024 року слідує, що грошові кошти у розмірі 6000 грн. було перераховано на картку № № [NUMBER] . 11.12.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на запит суду в якій зазначено, що на платіжну карту № [NUMBER] на ім`я [PERSON] 30.09.2023 року було зараховано платіж у сумі 6000 грн., що є належним і допустимим доказом того, що відповідні кредитні кошти були зараховані на його картковий рахунок. Доказів того, що вказаний картковий рахунок [PERSON] не належить матеріали справи не містить. 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна`та ТОВ "ФК"Фінтраст Україна" було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суми основного зобов`язання, плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інших платежів, право на одержання яких належить клієнту. Згідно витягу з Реєстру боржників (Додаток №1)до Договору факторингу № №27.05/24-Ф від 27.05.2024 р., слідує, що заборгованість боржника під порядковим номером 1382 [PERSON] за кредитним договором № 7122310, становить 10853,55 грн. з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 4853,55 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №7122310 від 30.09.2023 року слідує, що загальний розмір заборгованості за період з 30.09.2023 року по 26.05.2024 року становить 4853,55 грн., та за період з 28.05.2024 року по 24.09.2024 року становить 14328 грн.. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно достатті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію`визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію`передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 652 ЦК Українидає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першоїстатті 638 ЦК Українидоговір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що відповідає положеннямстатті 1055 ЦК України. Згідно статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що договір про надання споживчого кредиту від 30.09.2023 № 7122310, паспорт споживчого кредиту та графік платежів укладено в електронній формі та підписано відповідачем 30.09.2023 року електронним підписом, а саме одноразовим ідентифікатором А 3891. Відповідно до п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Будь-яких заперечень чи доказів щодо неотримання кредитних коштів відповідачем не надано. В пункті 1.5.1 договору визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 цього договору, тобто протягом 360 днів. Згідно з пунктом 3.1. договору нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. На підставі зазначених вище умов кредитного договору відповідачу [PERSON] нараховано 25181,55 грн. заборгованості за користування кредитними коштами, за період з 30.09.2023 року до 26.05.2024 року, з яких 6000 грн. - тіло кредиту та 4853,55 грн. - відсотки, розмір яких не спростовано відповідачем. Доказів погашення нарахованих відсотків не надано, власного розрахунку не долучено. Відповідно до умов строк дії п. 1.4 Договору строк кредиту 360 днів. Станом на дату укладання договору факторингу від 27.05.2024 року №27.05/24-Ф, строк дії Договору №7122310 від 30.09.2023 року не закінчився. Отже, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 28.05.2024 року по 24.09.2024 року (120 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 14328 грн.: 6000 грн. х 1,99 % = 119,4 грн. х 120 календарних дні = 14328 грн.. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. договору № 7122310 від 30.09.2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 19181,55 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 4853,55 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у сумі 14328 грн.). Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України» від 25.11.2024 року змінено з Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ « Фінансова компанія « Фінтраст Капітал». Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Загальний розмір заборгованості відповідача перед ТОВ "ФК" Фінтраст Капітал" за кредитним договором від 30.09.2023 року №7122310 становить 25181,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, що не спростовано відповідачем, тому вказану заборгованість слід стягнути з відповідача. Щодо застосування положень частин 10,11 статті 265 ЦПК України та зобов`язання органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України суд зазначає наступне. Відповідно до частини 10 статті 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Згідно з частиною 11 статті 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи. Також, суд зазначає про те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 5 серпня 2023 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який триває і на час ухвалення даного рішення суду. Тому суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку частин 10, 11 статті 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, не узгоджуюються із нормами закону та є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно дост. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ч.1, ч.2 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн., суд вважає, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами: договором про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, актом прийому-передачі виконаних робіт, заявка №11746 на виконання доручення №10/12-2024 від 10 грудня 2024, підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складністю справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу з 10000 грн. до 4000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно дост.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved