Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0115/980/0832366/19 від 20.08.2019 р. у розмірі 23434,74 грн., а також судового збору у сумі 2 422, 40 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову вказав, що 20.08.2019 року між АТ ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №0115/980/0832366/19. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «Брайт Інвестмент» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №0115/980/0832366/19 від 20.08.2019, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Відповідачка порушила умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 23434,74 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту 14010 грн.; заборгованості за відсотками 9424,74 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Брайт Інвестмент». Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 29 жовтня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутні представника позивача, вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 7). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованими повідомленнями, однак останні повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.85-86, 93-94), що є належним повідомленням згідно п.8 ч.4 ст. 128 ЦПК України. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.08.2019 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №0115/980/0832366/19 (а.с. 23-24). Пунктом 2 Договору визначено умови укладання Заяви-Анкета про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» №0115/980/0832366/19 від 20.08.2019, що є невід`ємною частиною Договору та усіх додатків до нього, невід`ємною частиною якого є тарифи, правила. На підставі Заяви-Анкети банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, про що міститься підпис позичальника . Відповідно до Заяви-Анкети, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. Зокрема, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Договором. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних (а.с.23-24). 24.03.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу № 24/03/23, у відповідності до умов якого, АТ «ОТП БАНК» відступає ТОВ «Брайт Інвестмент», а ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених договором (а.с.26-38). Згідно з додатку № 1 до Договору факторингу № 24/03/23 сума боргу [PERSON] перед ТОВ «Брайт Інвестмент» становить 23434,74 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту 14010 грн., заборгованість по відсотках 9 424,74 грн. (а.с. 21). Також на підтвердження позовних вимог до позову надано виписку з рахунка приватного клієнта № 0115/980/0832366/19 від 20.08.2019 р., одержувач [PERSON] , розрахунковий період з 20.08.2019 р. по 24.03.2023 р. (а.с. 12-18) З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0115/980/0832366/19 від 20.08.2019 р. вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 24.03.2023 р. складає 23734,47 грн. (47-66). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. На порушення норм закону та умов договорів відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, кредит у визначений договором строк не повернув. З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № № 0115/980/0832366/19 від 20.08.2019 р. в розмірі 23434,74 грн. з яких 14010 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 9424,74 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги №43115064 від 01.07.2025 р. , Додаткову угоду № 0115/980/0832366/19 до Договір про надання правничої допомоги №43115064 від 01.07.2025 р. , платіжну інструкцію № 1792 від 01.10.2025 р. на суму 5000 грн. (а.с.39-43). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Враховуючи вищевикладене, складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 2500 грн., що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, та підлягають стягненню з [PERSON] . Зважаючи на повне задоволення позовних вимог, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 2422,40 грн., що була сплачена позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved