Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.01.2026 року по досягненню 65 років вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області для призначення пенсії за віком на підставі пункту 3 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року. Згідно записів в трудовій книжці [NUMBER] вона була зарахована на посаду учня продавця 11.01.1980 року згідно наказу №5-ок від 11.01.1980 року та з цього часу мала безперервний трудовий стаж до 01.02.1995 року, коли була звільнена з роботи за власним бажанням за розпорядженням №14 п.2 від 01.02.1995 року. Отже, загальний страховий стаж заявниці складає 15 років 0 місяців та 20 днів. Для підтвердження трудового стажу та розміру заробітної плати нею були подані, крім іншого, архівна довідка відомчого архіву Чернівецької облспоживспілки Чернівецької обласної спілки споживчих товариств №С-321 від 16.08.2024 року, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії №С-08 від 13.01.2025 року та довідка про заробітну плату для обчислення пенсії №С-09 від 13.01.2025 року. Рішенням від 20.01.2026 року № 241670075436 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відмовило їй в призначенні пенсії за віком, оскільки наявні розбіжності в написанні її по батькові. Просить суд встановити факт належності їй архівної довідки відомчого архіву Чернівецької облспоживспілки Чернівецької обласної спілки споживчих товариств №С-321 від 16 серпня 2024 року про її стаж роботи в Чагорському госпрозрахунковому роздрібному торговому підприємстві в період з 18 червня 1986 року по 01 лютого 1995 року; встановити факт належності їй довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №С-08 від 13 січня 2025 року про заробітну плату протягом червня 1986 року грудня 1989 року та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №С-09 від 13 січня 2025 року про заробітну плату протягом січня 1990 року лютого 1995 року, виданих відомчим архівом Чернівецької облспоживспілки підприємства споживчої кооперації «Господарське управління Чернівецької облспоживспілки». В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву, в якій підтвердила обставини, викладені в заяві, справу просить розглядати без її участі, задовольнивши заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій справу просить розглядати без участі їх представника, прийняття рішення залишає на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій справу просить розглядати без участі їх представника, прийняття рішення залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані i підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 02 липня 1983 року уклали шлюб у Чагорській сільській раді Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис №12, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] дані про заявницю вказані як « [PERSON] ». Згідно довідки №С-321 від 16.08.2024 року, яка видана Чернівецькою обласною спілкою споживчих товариств, в наказі про прийняття на роботу по батькові заявниці вказано « [PERSON] », Крім того, в розпорядженні на звільнення від 01.02.1995 № 14.2 зазначено скорочено ім`я та по батькові заявниці, а саме « [PERSON] » В довідках №С-08 та №С-09 від 13.01.2025 року про заробітну плату протягом червня 1986 року - грудня 1989 року та січня 1990 року - лютого 1995 року дані про заявницю вказані як - [PERSON] . Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як вбачається з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначене в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати право на пенсійне забезпечення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа слід задовольнити.

Outcome: approved