Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Берестинської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , в якому зазначено, що 07.10.2025 року працівником поліції в телефонному режимі повідомлено службу у справах дітей Берестинської міської ради про те, що мешканцями села на вулиці виявлена дитина [PERSON] , який постійно гуляє без нагляду дорослих, може потрапляти в негативні ситуації, часто голодний, просить їжу. Дитина повідомила про те, що мати вдома із своїми друзями випиває, а він не хоче повертатись додому. Дитина перебувала без нагляду, без належного харчування, потребувала медичного обстеження, з огляду на що було прийнято рішення відправити її до медичного закладу. Мати дитини [PERSON] перебувала за місцем проживання в стані сильного алкогольного сп`яніння і не могла себе контролювати; на момент відвідування в будинку знаходились сторонні особи чоловічої статі, які вживали спиртні напої. Умови проживання в будинку [PERSON] незадовільні, тривалий час не робилось прибирання, наготовленої їжі та запасу овочів не було, стіни та стеля чорні від сажі, постіль зношена. Зі слів мешканців [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, дитина постійно в занедбаному стані, не забезпечена належним харчуванням та доглядом, за місцем їх мешкання постійно збираються сумнівні компанії, які зловживають алкоголем, з огляду на що є загроза життю та здоров`ю дитини. 08.10.2025 року було проведено комісійне обстеження за місцем проживання відповідачки, якій було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння та встановлено, що [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння виявлено вміст алкоголю 2,6 проміле. Було встановлено, що зацікавленості матері щодо стану здоров`я дітей [PERSON] та [PERSON] немає, батьківські обов`язки відповідачкою по відношенню до них виконуються не належним чином, рекомендації сімейного лікаря не виконуються. [PERSON] офіційно не працює, заробляє на життя випадковими заробітками, є матір`ю-одиначкою, має на утриманні двох дітей [PERSON] , [INFO] , який є студентом 1 курсу Харківського машинобудівного фахового коледжу, проживає в родині старшого брата [PERSON] у м.Харкові та [PERSON] , [INFO] , який навчається в 4 класі інклюзивного класу Зорянської гімназії, оскільки є дитиною з особливими освітніми потребами. У [PERSON] діти вже неодноразово вилучались, а згодом повертались. Відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, своєю поведінкою порушує права та інтереси дітей, не піклується про їх духовний та фізичний розвиток, на неодноразові зауваження представників старостинського округу, соціальних служб, правоохоронних органів лише обіцяє виправитися, але змін у кращу сторону в сім`ї не відбувається. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків та зловживання алкогольними напоями (постанови від 19.03.2021 року, від 23.03.2022 року, від 19.04.2024 року). Відповідно до інформації КЗ «Берестинський центр соціальних служб» від 14 жовтня 2025 року № 354 сім`я [PERSON] з травня 2025 року перебуває на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах та під соціальним супроводом. Основним показником для взяття родини під соціальний супровід було надання допомоги матері у подоланні кризи щодо зловживання алкоголю. Неодноразово фахівці із соціальної роботи пропонували відповідачці поїхати до м.Харкова у медичний заклад для лікування від алкогольної залежності, проте вона відмовлялась від лікування, обіцяючи самостійно впоратись з алкогольною залежністю. Під час кожного моніторингового візиту в родину від [PERSON] відчувався запах алкоголю. Батьківські обов`язки щодо дітей відповідачка не виконує, дітям достатньо уваги не приділяє, їх потреби в повному обсязі не задовольняє. 08.10.2025 року було прийнято рішення виконавчого комітету Берестинської міської ради негайно відібрати дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] . Позивач просить: - відібрати дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. -стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь фізичної або юридичної особи, якій будуть передані діти, на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Берестинської міської ради Харківської області Демяник Н.Л. та представник третьої особи - КЗ «Берестинський центр соціальних служб» Сіліна С.Ю. підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог про відібрання дітей, не заперечуючи свого обов`язку з утримання останніх, пославшись в обгрунтування заперечень на те, що станом на момент вилучення дітей - [PERSON] та [PERSON] вона дійсно вживала спиртні напої та у зв`язку із алкогольною залежністю неналежно займалась вихованням дітей, недостатньо уваги приділяла їх навчанню та розвитку. Після вилучення дітей усвідомила наслідки своєї поведінки та ставлення до виконання батьківських обов`язків, прийняла усвідомлене рішення виправитись та змінити своє життя та життя дітей на краще, оскільки дуже любить їх. Майже кожного дня телефонує синам, підтримуючи зв`язок з ними. 31.10.2025 року звернулась до лікаря нарколога [PERSON] , в результаті чого їй було призначено медичний метод лікування алкогольної залежності, який передбачає введення препаратів, що викликають відразу до спиртного. Після 31.10.2025 року вона пройшла контрольну процедуру лікування 01.12.2025 року та 18.02.2026 року та більше спиртні напої не вживає. За місцем проживання в міру своїх фінансових можливостей покращила умови проживання для дітей - пофарбувала стіни, поклеїла шпалери, замінила постільну білизну, облаштувала стіл для навчання, зробила запас продуктів харчування. Має невелике господарство кролів та качок, що забезпечує вживання дітьми м`яса; окрім цього, має город, на якому вирощує овочі, які консервує на зиму. На зиму є запас дров, будинок гарно опалюється. Офіційно працевлаштуватись у селі за місцем проживання не має можливості через відсутність роботи, проте заробляє на життя, допомагаючи односельцям по господарству, за що їй платять гроші. В порядку ст.171 СК України суд з`ясував думку дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з приводу питання, що розглядається судом. З пояснень дітей суд дійшов переконання, що вони з прихильністю та любов`ю ставляться до матері, з якою у них теплі, доброзичливі стосунки, сумують та бажають повернутись до неї. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є класним керівником [PERSON] , який є дитиною з особливими освітніми потребами, навчається за інклюзивною системою. [PERSON] водила сина до асистента, завжди готувала йому із собою їжу, пропусків занять без поважних причин не було. Мати не завжди достатньо уваги приділяла якості виконання дитиною домашнього завдання. Домашнє завдання виконувалось, але не завжди результативно, оскільки особливості дитини потребують особливого підходу. Мати завжди цікавилась навчанням сина, йшла на контакт із вчителем, забезпечувала дитину необхідним приладдям. Під час перебування [PERSON] в прийомній сім`ї покращився результат навчання, проте дитина дуже сумує за матір`ю, плаче. [PERSON] , яка є невісткою відповідачки [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що остання добре ставиться до синів [PERSON] та [PERSON] , а проблеми в родині виникли із-за її алкогольної залежності. Проте, в жовтні [PERSON] самостійно звернулась до лікаря нарколога, пройшла курс лікування, періодично відвідує лікаря з метою контролю свого стану, алкогольні напої не вживає. В міру фінансових можливостей відповідачка навела порядок у будинку; в наявності має запас овочів, консервації, держить качок та кролів, отже діти забезпечені харчами. Діти дуже сумують за матір`ю, просяться додому. [PERSON] , який є сином відповідачки по справі пояснив, що мати дійсно мала проблеми з алкоголем, проте восени 2025 року сама звернулась за медичною допомогою і з того часу спиртні напої не вживає. [PERSON] є гарною матір`ю, виховала їх з братами сама і вони її дуже люблять. Зазначив, що є військовослужбовцем і допомагає матері і молодшим братам матеріально, зокрема, допоміг зробити ремонт в будинку, віддав ноутбук для занять, організував проведення інтернету до будинку, в якому мешкає мати з дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мешкає неподалік від [PERSON] , яка доволі часто допомагає їй по господарству за плату, оскільки в селі немає роботи. Раніше відповідачка вживала алкогольні напої, але тепер змінилась і на протязі приблизно чотирьох місяців спиртні напої не вживає. [PERSON] має власне господарство, город, за рахунок чого в сім`ї завжди є продукти харчування. Їй відомо, що відповідачка водила молодшого сина [PERSON] до вчителя, з яким він займається за інклюзивною програмою. Діти завжди були доглянуті, коли мешкали з матір`ю. Свідок [PERSON] пояснила, що є кумою відповідачки по справі. [PERSON] на протязі приблизно 3-4 місяців не вживає спиртні напої. Відповідачка гарна господиня, має господарство, город, завжди готує їжу. В будинку не дуже гарні умови, але [PERSON] старається в силу своїх фінансових можливостей. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] з жовтня 2025 року мешкає в її прийомній родині. [PERSON] є дитиною з особливим потребами в силу особливостей розвитку, має проблеми у навчанні, погано засвоює матеріал. До їх родини дитина потрапила в занедбаному стані. У дитини тісний зв`язок із матір`ю, яка телефонує іноді по три рази на день. Мати навідувала сина за місцем його теперішнього проживання. [PERSON] з теплом ставиться до матері, часто плаче і проситься додому. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , відповідачки [PERSON] , представника третьої особи [PERSON] , допитавши свідків, з`ясувавши думку дітей [PERSON] та [PERSON] в порядку ст. 171 СК України, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] (а.с.9) є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується копією Витягу № 00054168238 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.18-19). [PERSON] (а.с.9) є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується копією Витягу № 00054170998 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.13-14). Відповідачка [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями витягів з Реєстру територіальної громади № 2025/005888918, № 2025/013886000, № 2024/011653119 (а.с.10, 12, 17). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 07.10.2025 року за фактичним місцем проживання [PERSON] з дітьми за адресою: [ADDRESS] було встановлено незадовільні умови проживання, в будинку тривалий час не робилось вологе прибирання, наготовлена їжа відсутня, стіни та стеля чорні від сажі та кіпоті, постіль зношена, запас овочів та продуктів відсутній, дитина спить на дивані, належним харчуванням дитина не забезпечена. На момент відвідування родини [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, в будинку перебували сторонні особи чоловічої статі, які розпивали алкоголь. За вказаною адресою постійно збираються сумнівні компанії, які зловживають алкоголем, у зв`язку із зазначеним є загроза життю та здоров`ю дитини та є термінова потреба у відібранні дитини у матері (а.с.20-21). Як вбачається з акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , 2016 року народження, від 07.10.2025 року, дитина довгий час перебувала без нагляду та належного харчування, виглядає меншою за свій вік, погано розмовляє, ймовірно має вади розвитку, контроль за дитиною з боку матері відсутній; зі слів мешканців села дитина постійно гуляє без нагляду дорослих, може потрапляти в негативні ситуації, часто голодний, просить їжу; просив про допомогу та повідомив про те, що мати вдома з друзями випиває та він не хоче туди повертатися (а.с.22-29). Згідно довідки КНП «Берестинська міська лікарня» від 08.10.2025 року [PERSON] 08.10.2025 року об 11 годині 10 хвилин перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.с.30). Як вбачається з характеристики [PERSON] , 2016 року народження, за місцем навчання Зорянської гімназії, для дитини організоване інклюзивне навчання, дитину виховує мама [PERSON] , яка зловживає алкоголем, дитина перебуває у складних життєвих обставинах, часто не має належної уваги та піклування, контролю. Мати цікавиться навчанням дитини, підтримує зв`язок із вчителем та асистентом, попусків занять без поважних причин не було, дитина має все необхідне навчальне приладдя (а.с.31-32). Згідно характеристики [PERSON] за місцем проживання від 13.10.2025 року, остання офіційно не працює, існує на випадкові заробітки, має двох дітей [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2016 року народження. [PERSON] характеризується негативно, безвідповідальна, веде аморальний спосіб життя, має неналежне ставлення до батьківських обов`язків щодо виховання дітей, часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що призводить до того, що дитина [PERSON] залишається без нагляду протягом тривалого часу, має неохайний зовнішній вигляд (брудний одяг, ознаки недотримання особистої гігієни). Діти вже неодноразово вилучались у [PERSON] , але потім повертались, проте змін у кращу сторону в сім`ї не відбувалось (а.с.33). Як вбачається з довідки КНП «Берестинський ЦПМСД» від 13.10.2025 № 01-13/674 [PERSON] не виявляє зацікавленості щодо стану здоров`я дітей, рекомендацій сімейного лікаря не дотримується (а.с.34). Згідно листа КЗ «Берестинський центр соціальних служб» від 14.10.2025 року № 354 з травня 2025 року родина [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах та під соціальним супроводом. [PERSON] ігнорує прохання фахівця із соціальної роботи вести здоровий спосіб життя і не вживати алкогольні напої; батьківські обов`язки не виконує, не приділяє достатньо уваги дітям, потреби яких задовольняються не в повному обсязі (а.с.35-36). Згідно рішення виконавчого комітету Берестинської міської ради від 09 жовтня 2025 року № 611 вирішено негайно відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] (а.с.41). Відповідно до висновку № 02-23/7866 від 15.10.2025 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Берестинської міської ради вважає за доцільне відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав (а.с.42-47). Суд не бере до уваги долучені до позовної заяви роздруківки постанов Красноградського районного суду Харківської області від 13.03.2021 року, від 23.03.2022 року, від 19.04.2024 року з ЄДРСР, оскільки дані про особу, яку притягнуто д адміністративної відповідальності в текстах цих постанов знеособлені (а.с.37-40). На підтвердження створення належних умов проживання в будинку за місцем проживання дітей, наявності запасу овочів та консервації відповідачка надала фотокартки, які дослідженні в судовому засіданні (а.с.60-72). На обліку у лікарів нарколога та психіатра [PERSON] не перебувала та не перебуває, що підтверджується листом КНП «Берестинська міська лікарня» від 21.11.2025 року № 01-05/1730 (а.с.76). Відповідно до листа КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» від 21.11.2025 року № 1711 [PERSON] звернулась до вказаної медичної установи 31.10.2025 року з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (F10.1), їй було проведено дезінтоксикаційну терапію та психотерапію (а.с.75). Згідно довідки лікаря-нарколога [PERSON] від 31.10.2025 року [PERSON] була на прийомі у лікаря нарколога, пройшла лікування; контроль через три місяці (а.с.57,90) Згідно довідки лікаря-нарколога [PERSON] від 01.12.2025 року [PERSON] була на прийомі у лікаря нарколога, пройшла лікування; контроль через три місяці (а.с.110). Згідно довідки лікаря-нарколога [PERSON] від 18.02.2026 року [PERSON] була на прийомі у лікаря нарколога, пройшла лікування; з`явилась на контрольну процедуру згідно графіку; стан задовільний з покращеннням (а.с.109). [PERSON] позитивно характеризується односельцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за місцем фактичного проживання (а.с.84-89). Норми права застосовані судом Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. У частині першій статті 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Основними підставами для відібрання дитини є: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц. Стаття 8 Конвенції про права дитини передбачає, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Указана норма включає як право батьків на вжиття заходів для повернення дитини, так і обов`язок національних органів влади вживати такі заходи. Зазначене застосовується не лише у справах, пов`язаних із обов`язковим відібранням дітей на державне утримання та вжиттям заходів соціального захисту, а також у справах, у яких між батьками та іншими членами сім`ї дитини виникає спір щодо спілкування з дитиною та її проживання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хокканен проти Фінляндії» від 23 вересня 1994 року). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приписи частини другої статті 170 СК України про негайне відібрання дитини від батьків у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, покликані саме на захист дитини і відображають відповідні повноваження органу опіки та піклування. Разом з тим, покладення на орган опіки та піклування у такому разі обов`язку у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав означає наявність судового контролю за вказаним рішенням органу опіки і піклування та не свідчить про те, що суд повинен обов`язково ухвалювати рішення про позбавлення батьківських прав або про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, якщо дійсне висновку про обґрунтованість рішення органу опіки і піклування про негайне відібрання дитини. Відповідно до правової позиції, сформульованої в Постанові ВС від 13 серпня 2025 року у справі № 369/8018/23 суд перевіряє наявність підстав для позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав саме на час ухвалення рішення і якщо суд дійде висновку, що обставини для позбавлення батьківських прав або відібрання дитини на час ухвалення рішення відпали, він відмовляє у задоволенні позову, однак така відмова не свідчить автоматично про незаконність чи необґрунтованість рішення органу опіки і піклування про негайне відібрання дитини. З пояснень представника позивача [PERSON] та представника третьої особи Сіліної С.Ю. вбачається, що підставою для відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] у матері стало зловживання нею алкогольними напоями і, як наслідок, неналежне виконання батьківських обов`язків. Проте, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що з часу відібрання дітей [PERSON] пройшла курс лікування від алкогольної залежності, покращила умови проживання за місцем фактичного проживання дітей, змінила свою поведінку у виконанні своїх батьківських обов`язків по відношенню до них, на протязі всього часу підтримувала тісний зв`язок із синами, що свідчить про її любов та прихильність до них. На переконання суду, на час ухвалення рішення причини, які загрожували безпеці дітей та обставини, які слугували підставою для їх відібрання у матері відпали, з огляду на що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відібрання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] , в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів слід відмовити, оскільки вони є похідними від вимог про відібрання дітей. Судові витрати Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed