Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Представник позивача АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Депертамент служб у справах дітей Харківської міської ради про виселення та прохав суд примусово виселити відповідачів, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що 19.06.2007 року АТ «Альфа Банк» та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір №800000385. Відповідно до умов вказаного договору , позивач зобовязується надати відповідачу кредит у сумі 37 000 дол. США. Відповідно до договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором від 19.07.2007 року між кредитором та іпотекодавцями, яким є [PERSON] укладено іпотечний договір №800000385- И, відповідно до якого останні передають кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що складається з однієї кімнати загальною площею 35,6 кв.м. та житловою площею 19.3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Оскільки позичальник не належним чином виконував взяті на себе зобовязання по кредитному договору - АТ «Альфа Банк» звернув стягнення на квартиру іпотекодаця на підставі виконавчого напису №975 виданого 16.07.2013 року. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійснені законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном, що стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 20.04.2023 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального судового провадження. Ухвалою суду від 24.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи. Відповідач до суду надала відзив, в якому вказала, що проти задоволення позовної заяви заперечує в повному обсязі. Вказала, що їх виселення із квартири, що була придбана за частково за власні кошти, без надання іншого постійного житла буду суперечити нормам чинного законодавства. Відповідно до п.2.4 розділу №1 кредитного договору №8000000385 від 19.06.2007 р. цільове використання кредиту часткова оплата вартості однокімнатної квартири номер [ADDRESS] . Окрім того, на час звернення з позовом [PERSON] та [PERSON] є малолітніми особами та зареєстровані у даній квартирі, то їх виселення є недоцільним та порушує інтереси дітей. Представником позивача до суду було надано додаткові пояснення в яких вказав, що зовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Представник позивача подав заяву про слухання справи за їх відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі до суду не прибули, про дату та час судового садіння сповіщенні належним чином, шляхом надіслання судових повістко за адресою реєстрації, проте конверти повернулись до суду без вручення адресату з відміткою повернення «відсутність адресата», попередньо надали відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечували. Від представника третьої особи: Депертамент служб у справах дітей Харківської міської ради заяв до суду не надходило, представник служби у судове засідання не прибув, про дату та час судового засідання сповіщений шляхом надіслання судової повістки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 19.06.2007 року АТ «Альфа Банк» та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір №800000385. Відповідно до умов вказаного договору , позивач зобовязується надати відповідачу кредит у сумі 37 000 дол. США. Відповідно до договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором від 19.07.2007 року між кредитором та іпотекодавцями, яким є [PERSON] укладено іпотечний договір №800000385- И, відповідно до якого останні передають кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що складається з однієї кімнати загальною площею 35,6 кв.м. та житловою площею 19.3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Оскільки позичальник не належним чином виконував взяті на себе зобовязання по кредитному договору - АТ «Альфа Банк» звернув стягнення на квартиру іпотекодаця на підставі виконавчого напису №975 виданого 16.07.2013 року. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 12 серпня 2022 року АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк», що підтверджується протоколом № 2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року та статутом АТ «Сенс Банк» (а.с. 82-84). 03.09.2021 року за адресою реєстрації відповідачів було надіслано вимогу про усунення порушень та добровільне звільнення житлового приміщення. Відповідачі вимогу щодо добровільного виселення зі спірного житла не виконали. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на повагу до свого житла, а органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється згідно із законом та не може розглядатись як необхідне в демократичному суспільстві. Відповідно до частини першої статті 109 ЖК України виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Правовідносини щодо виселення мешканців житлових приміщень, переданих в іпотеку, врегульовані статтею 40 Закону України «Про іпотеку», частинами першою, другою якої встановлено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Разом із тим, Законом України № 2120-IX від 15 березня 2022 року розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнено пунктом 5-2, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія, зокрема, статті 40 цього Закону. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану було неодноразово продовжено та діє на теперішній час. Оскільки на час ухвалення рішення суду в Україні діє воєнний стан, у зв`язку із чим дія статті 40 Закону України «Про іпотеку» зупинена, позов не підлягає задоволенню, вказаний висновок міститься в постанові від 21.05.2025 року (провадження № 61-11963св24) Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed