Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позиція сторін у справі. Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає і знаходиться на утриманні матері і виховується нею одноособово. Позивач зазначає, що батько дитини не надає належної матеріальну допомогу на утримання сина, хоча має дохід, здійснює регулярні витрати значної вартості, придбав автомобіль. Окрім звичайних витрат, дитина сторін потребує систематичних додаткових витрат на заняття з логопедом. Позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі, а тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання сина в твердій грошовій сумі, в розмірі 10 000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] заперечуючи частково позовні вимоги, у письмово викладеному відзиві зазначив, що періодично він бачиться з дитиною та бере участь у вихованні і утриманні сина. Починаючи з лютого 2022 та по теперішній час відповідач проходить службу в ЗС України, отримує кошти і постійно надсилає їх позивачу. Наразі відповідач не приймає участі в бойових діях і, відповідно, його грошове забезпечення зменшилося до 22 000 грн. а тому він не може надавати позивачу кошти в тих розмірах, що надавав раніше. Відповідач погоджується сплачувати дитині аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7 000 грн. на місяць. Відповідач просив врахувати , що має матір яка хворіє та потребує лікування, відповідач є внутрішньо переміщеною особою та орендує собі житло. Відповідач звертав увагу, що позивач не надала доказів щодо своїх доходів і витрат на утримання спільної дитини, при тому, що обов`язком обох батьків є утримання дитини. Процесуальні дії та рішення у справі. 04.12.2025 ухвалою судді Оболонського районного суду справу було направлено за підсудністю на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду (а.с.24). 20.01.2026 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду справу прийнято та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.34-35). 20.01.2026 ухвалою судді задоволено клопотання про витребування доказів (а.с.36-37). 03.02.2026 до суд надійшла витребувана інформація з В\\Ч [NUMBER] (а.с.46-48.) 09.02.2026 ДПС подала суду лист щодо уточнення ідентифікації особи (а.с.52-53). 09.02.2026 відповідач подав відзив на позов з додатками (а.с.54-68). 17.02.2026 позивач направила суду відповідь на відзив (а.с.75-77) 20.02.2026 ГУ ПФУ у Київській області направили суду витребувану інформацію (а.с.111-117) Позивач в судовому засіданні підтримала позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, причини неявки суду не повідомив, заяв/клопотань про відкладення розгляду справи не подав, висловив свою позицію у відзиві на позов, просив задовольнити позов частково. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Дане підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.14). Встановлено, що малолітній син сторін зареєстрований та проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні (а.с.12-13). Судом встановлено, що між сторонами не було досягнуто угоди з приводу способу виконання батьківських обов`язків відповідачем, який проживає окремо від дитини. Згідно довідки від 02.08.2016 [PERSON] взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа з 03.08.2016 (а.с.59). Встановлено, що відповідач перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] з 17.06.2025 по даний час (а.с.57). До матеріалів справи відповідач надав ряд письмових доказів в підтвердження діагнозу [PERSON] та квитанції на придбання ліків в аптеках (а.с.60-66). Матеріали справи містять виписку із медичної картки відповідача із відображенням діагнозу захворювання (а.с. 67) Відповідач надав до суду довідку щодо нарахування грошового забезпечення від 30.01.2026 (а.с. 68). В спростування обставин викладених відповідачем у відзиві, позивач надала письмові докази щодо переказу/повернення коштів відповідачу (а.с.78-96). Позивач надала до матеріалів справи консультативний висновок лікаря-педіатра по стану здоров`я малолітнього [PERSON] та докази в підтвердження оплати лікування. Акт наданих платних послуг з вакцинації дитини (а.с.100-103,106). Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Обґрунтовуючи розмір аліментів, позивач неодноразово посилалася, як в позовній заяві, так і у відповіді на відзив, в судовому засіданні на необхідність регулярних витрат, пов`язаних з оплатою занять логопеда з дитиною. В позовній заяві позивач зазначає, що ці витрати є додатковими. Отже, як було встановлено судом, позивач ототожнює/поєднує додаткові витрати з аліментами. У відповідності до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. З огляду наведеного, суд вважає безпідставними вимоги позивача про включення в розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, витрати на логопеда. Позивач вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти своєму сину саме в розмірі 10 000 грн. щомісяця, і дана сума є необхідною на утримання дитини, однак позивач не обґрунтувала і не довела, що витрати на дитину, щомісяця становлять близько 20 000 грн, оскільки, враховуючи, що батьки є рівними в обов`язку щодо утримання дитини (ст. 7, 141 СК України), то ставлячи вимогу про стягнення з відповідача аліментів в 10 000 грн, позивач мала б обгрунтувати, що така сума є половиною необхідних витрат на утримання дитини. Стягнення аліментів з одного із батьків не звільняє від обов`язку утримувати дитину іншого із батьків. Відповідач надав суду докази свого доходу, а також, суд витребував у військовій частині та ГУ ПФУ в Київській області докази про розмір доходу відповідача. З аналізу вказаних доказів вбачається, що, починаючи з вересня 2025 року дохід відповідача становить 23 565 грн. А отже запропонований позивачем розмір аліментів ( 10 000 грн) буде становити, майже, половину доходу відповідача. При цьому, суд критично оцінює позицію відповідача щодо перебування на його утриманні матері [PERSON] , оскільки зазначеному не надано доказів. Діагноз, що встановлений лікарями та витрати на ліки не є доказами в підтвердження перебування особи на утриманні та відсутність у даної особи власного доходу, майна та необхідність бути на чиємусь утриманні. В даній справі, визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що відповідач проживає окремо від свого сина, добровільно надавав матеріальну допомогу, що підтвердила позивач, але не регулярно і не в достатньому розмірі. А тому, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дитини сторін в розмірі 7000 грн. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial