Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що [PERSON] має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відомості про народження якої щодо батька внесені за ч. 1 ст. 135 СК України. 28.08.2025 р. до служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради надійшло повідомлення від «Криворізького перенатального центру зі стаціонаром» про покинуту дитину, [PERSON] , [INFO] , яку [INFO] народила [PERSON] , яка зареєстрована по [ADDRESS] . Так 27.08.2025 року складено акт закладу охорони здоров`я та внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку. В подальшому реєстрація народження дитини відбулася відповідно до рішення виконкому Покровської районної в місті ради від 02.09.2025 р. № 803 на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням виконкому Покровської районної в місті ради від 11.09.2025 року № 813 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та 28.08.2025 року її було влаштовано до КНП «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» КМР. Зараз [PERSON] перебуває під опікою громадян України на підставі рішення виконкому Металургійної районної у місті ради від 21.10.2025 року № 641. У свою чергу за рапортом дільничного офіцера ВП № 3 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області [PERSON] веде аморальний спосіб життя та фактично за місцем реєстрації не мешкає. Крім того 04.06.2025 року рішенням Покровського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] , [INFO] , була позбавлена батьківських прав стосовно своєї старшої дитини, [PERSON] , [INFO] , який також влаштований під опіку громадян. [PERSON] до служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради жодного разу не зверталась з заявою про повернення доньки [PERSON] на виховання. Отже, відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, бо не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про безпеку та повноцінний її розвиток, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду доньки. Таким чином, враховуючи викладене, та висновок виконкому Покровської районної в місті ради, просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з [PERSON] аліменти на користь майбутнього законного представника [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від заробітку. У судове засіданні представник позивача, [PERSON] , не з`явилась, надавши заяву з проханням вирішити спір за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні позову, тому просила суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] та стягнути аліменти з [PERSON] на утримання такої дитини, що відповідатиме інтересам останньої. Відповідачка, [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явилась за невідомих суду причин, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином. Виходячи з положень ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, то суд зі згоди представника позивача вирішив справу за відсутності відповідача. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом було встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 4 вересня 2025 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровській області, актовий запис № 805 від 4 вересня 2025 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . При цьому за інформацією з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 4 вересня 2025 року вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , були внесені до актового запису про її народження № 805 від 4 вересня 2025 року на підставі ст. 135 ч. 1 СК України. Також 28.08.2025 р. до служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради надійшло повідомлення від 27.08.2025 року від «Криворізького перенатального центру зі стаціонаром» про покинуту дитину, [PERSON] , [INFO] , яку [INFO] народила [PERSON] , яка однак покинула таку дитину. При цьому 27.08.2025 року було складено акт закладу охорони здоров`я та внутрішніх справ України за участі директора та завідуючою відділення постнатального виходжування новонароджених КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» ДОР, інспектора ювенальної превенції Покровського відділення поліції, спеціаліста служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради про дитину, [PERSON] , [INFO] , покинуту 28.07.2025 року в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я № 636. Таким чином реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , відбувалась відповідно до рішення виконкому Покровської районної в місті ради від 02.09.2025 р. № 803 на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням виконкому Покровської районної в місті ради від 11.09.2025 року № 813 малолітній [PERSON] також було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі чого 28.08.2025 року таку дитину було влаштовано до КНП «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» КМР. На підставі рішення виконкому Металургійної районної у місті ради від 21.10.2025 року № 641 [PERSON] , [INFO] , була влаштована під опіку громадянина України. У свою чергу згідно із відомостями з Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 28.08.2025 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Натомість, відповідно до листа Криворізького міського центру соціальних служб від 23.10.2025 року фахівцем із соціальної роботи здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , однак під час візиту вдома нікого за такою адресою не було, тому були залишені повідомлення з проханням перетелефонувати, але на зв`язок ніхто не виходив. Відповідно до побутової характеристики ТОВ «Житлокомцентр» від 22.10.2025 року [PERSON] по [ADDRESS] не проживає тривалий час. За рапортом дільничного офіцера відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області від 23.10.2025 року вбачається, що по [ADDRESS] зі слів сусідів [PERSON] вела аморальний спосіб життя. Також на підставі рішення Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 04.06.2025 року, яке набуло чинності 07.07.2025 року, [PERSON] , [INFO] , була позбавлена батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . Згідно із рішенням від 25 грудня 2025 року № 1173 виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради було затверджено висновок органу опіки та піклування, за яким виконком Покровської районної в місті Кривому Розі ради вважав доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом рішення - СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а також несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; а також якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За ч. 5 ст. 167 СК якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка, [PERSON] , свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] , [INFO] , що підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем було підтверджено підстави позову, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК, оскільки відповідачка, будучи матір`ю новонародженої [PERSON] , [INFO] , не забрала свою дитину з пологового будинку без поважної причини та протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування; а також фактично ухилилась від виконання своїх обов`язків відносно такої дитини. Таким чином суд, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, для реалізації їх прав та дотримання інтересів, дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] , з її переданням органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Також суд вказує, що на підставі ч. 2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Так за ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За таких фактичних обставин, виходячи з наведених норм права, суд встановив, що на утриманні громадянина України фактично перебуває малолітня дитина, яку відповідачка відповідно зобов`язана утримувати до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так за ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2026 року: для дітей віком до 6 років - 2817 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Таким чином при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відповідачки суд приймає рішення також про стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Отже, оскільки [PERSON] зобов`язана сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , то з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved