Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] його тітки [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території Звенигородської сільської ради (Давидівської територіальної громади) Львівського (Пустомитівського) р-ну, Львівської обл., що належало [PERSON] на підставі сертифікату на середню земельну частку (пай) серії ЛВ № 133392, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 35 від 03.03.1997 року. Мотивувала позовні вимоги тим, що його тітка [PERSON] за час свого життя набула право на земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшло вказане майнове право. Повідомив, що на випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 05.06.2002 року секретарем виконкому Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Смілянець І.Я., зареєстрований в реєстрі за № 88, згідно якого усе своє майно заповіла йому. Вказав, що інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині після смерті [INFO] [PERSON] не має. Зазначив, що він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк не заявляв відмови від такої, до дня смерті [PERSON] постійно з нею проживав, доглядав і піклувався, а після смерті займався похованням. Водночас, він позбавлений можливості у позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкування з огляду на те, що оригінал сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 133392, зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 35 від 03.03.1997 року, втрачено. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 30.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 19.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 02.03.2026 року не з`явились усі учасники судового розгляду, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 15.01.2026 року позивачем [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої просив проводити розгляд справи у його відсутності з підстав стану здоров`я. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. Вказав, що він дійно доглядав за своєю тіткою, вів спільне господарство, забезпечував усім необхідним, а після смерті вступив в управління і володіння майном. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Із листа начальника відділу № 1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Ю. Лис № Г-1277/0-0.91-1296/308-25 від 26.09.2025 року вбачається, що [PERSON] було видано сертифікат на середню земельну частку (пай) площею 2,18 га серії ЛВ № 133392, зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Звенигородської сільської ради (Давидівської територіальної громади) Львівського (Пустомитівського) р-ну, Львівської обл. за № 35 від 03.03.1997 року. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.01.2010 року Виконкомом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із заповіту, посвідченого 05.06.2002 року секретарем виконкому Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Смілянець І.Я., [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла племіннику [PERSON] . У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із акту про спільне проживання, складеного в.о. старости Звенигородського старостинського округу Г. Орач в присутності депутата Звенигородського старостинського округу Винник І.О. та свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] до дня смерті тітки [PERSON] постійно проживав разом із нею за адресою [ADDRESS] , та доглядав, а після смерті займався похованням. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняв в спадщину право на земельну частку (пай) розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території Звенигородської сільської ради (Давидівської територіальної громади) Львівського (Пустомитівського) р-ну, Львівської обл., що належало [PERSON] на підставі сертифікату на середню земельну частку (пай) серії ЛВ № 133392, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 35 від 03.03.1997 року, після смерті [INFO] його тітки [PERSON] . Водночас, реалізувати право на спадкування [PERSON] позбавлений можливості з огляду на те, що оригінал сертифікату на середню земельну частку (пай) серії ЛВ № 133392, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 35 від 03.03.1997 року, втрачено. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] його тітки [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташовану на території Звенигородської сільської ради (Давидівської територіальної громади) Львівського (Пустомитівського) р-ну, Львівської обл., що належало [PERSON] на підставі сертифікату на середню земельну частку (пай) серії ЛВ № 133392, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 35 від 03.03.1997 року. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved