Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Заявники через свого представника адвоката Гергель К.О. звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яка обґрунтована тим, що 25.04.2014р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 183. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться з 01.11.2025р. Вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей [PERSON] та [PERSON] шляхом укладення 29.01.2026р. договору про визначення місця проживання дітей, про сплату аліментів на дітей та порядок здійснення батьківських прав, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., р.№ 67. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між заявниками відсутні. На підставі викладеного заявники просять розірвати шлюб, укладений ними 25.04.2014р. Заявниками та їх представником адвокатом Гергель К.О. подані заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники 25.04.2014р. уклали шлюб (а.с. 12). Від шлюбу у них є неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 19, 20). Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 2 ст. 109 Сімейного кодексу України, договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. В матеріалах справи наявний нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дітей, про сплату аліментів на дітей та порядок здійснення батьківських прав від 29.01.2026р., зареєстрований в реєстрі за № 67 (а.с. 13-15). Судом встановлено, що заявники не підтримують шлюбних стосунків з 01.11.2025р., не ведуть спільне господарство та не пов`язані спільним побутом. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 3 ст. 293 ЦПК України, передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам заявників, тому заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має неповнолітніх дітей, підлягає задоволенню.

Outcome: approved