Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до Франківського районного суду м. Львова з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 24.11.2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запит №2838. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між сторони 24.11.2012 зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сторони проживають окремо, мають різні погляд на життя, ведення спільного господарства. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги. Спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. У зв`язку з вищевикладеним позивачка і була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвала суду від 14.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Розглядати справу визначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити. Також просила залишити прізвище « [PERSON] ». Від відповідача надійшла заява в якій він не заперечував проти позовних вимог, строк для примирення не потрібен, також просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.11.2012 сторони уклали шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2838. (оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданий повторно 23.10.2018). Під час шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.10.2018 (видано повторно) До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104, 110 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак більше не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти позовних вимог, у зв`язку з цим, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити повністю. Відповідно дост.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Позивач у своїй заяві просила суд залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved