Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання їхньої повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2006 року. У шлюбі у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.06.2007 року. Шлюб між Позивачкою та Відповідачем розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.10.2018 року у справі №754/7592/18. 21.11.2019 року Деснянським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі № 754/16742/19 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі виданого Деснянським районним судом м. Києва судового наказу від 21.11.2019 року, постановою Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Відповідач свої зобов?язання зі сплати аліментів, визначених судом, належним чином не виконував, аліменти не сплачував, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість станом на 21.01.2025 року в розмірі 109 945,00 грн. На підставі вищевикладеного Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 20.11.2011 року по 21.01.2025 року в загальному розмірі 109 945,00 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.04.2025 року у справі № 754/3086/25 було вирішено стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим провадженням № [NUMBER] в розмірі 109 945,00 грн. [INFO] їхня спільна донька досягла повноліття. У відповідача зник обов?язок сплачувати аліменти на дитину. Разом з тим, донька потребує подальшого утримання, оскільки навчається. Дочка зареєстрована та проживає разом зі Позивачкою. Відповідно до довідки № 0445 від 09.09.2025 року та договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 2412288822 від 25.09.2024 року, їхня донька [PERSON] є студенткою 2 курсу факультету маркетингу Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана, навчається на денній формі навчання, на контракті за кошти фізичних осіб. Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців та договору про навчання у закладі вищої освіти № 2412288822 від 25.09.2024 року, Позивач, [PERSON] вказана замовником освітньої послуги та законним представником доньки. Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 2412288822 від 25.09.2024 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання (3 роки 10 місяців) становить 167 200, 00 гривень без ПДВ. 25.09.2024 року Позивачкою було здійснено платіж на рахунок ДВ Київського національного економічного університету ім. В.Гетьмана у сумі 46 398,00 гривень, що підтверджується дублікатом квитанції про оплату АТ КБ "Приватбанк" від 08.07.2025 року. Окрім цього, додатковою угодою №2412288822 до договору про надання платної освітньої послуги до підготовки фахівців від 20.07.2025 року загальна вартість освітньої послуги збільшилась на 13 794,00 грн. без ПДВ та становить 180 994,00 грн. без ПДВ. Отже, дитина потребує значних витрат, які змушена нести виключно Позивач. Донька не працює, що підтверджується, зокрема, довідками ОК-5, ОК-7, які долучені до цієї заяви. В свою чергу, відповідач є працездатною особою, у зв?язку з чим може надавати своїй доньці матеріальну допомогу. Як вбачається з інформаційної довідки від 09.11.2025 року, на праві власності у відповідача є нерухоме майно. До повноліття дитини відповідач повинен був сплачувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Звертає увагу на те, що розмір аліментів, який зобов?язаний сплачувати відповідач, був дуже незначним, він умисно не сплачував жодних коштів на дитину, не цікавився нею. Проте, відповідач має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, тому вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Саме такий розмір аліментів є необхідним після досягнення дитиною повноліття, враховуючи витрати на навчання та повсякденні потреби. Тягар утримання дитини, яка потребує аліментів після досягнення повноліття, також повинен бути розподілений між батьками порівну. Однак, батько дитини самоусунувся від виконання свого обов?язку з утримання, умисно не сплачував жодних коштів на дитину, не цікавився життям доньки. У зв?язку з вищевикладеним, виникла необхідність у зверненні до суду з цим позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2025 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 201.12.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення, однак двічі повернулось до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд вважав за можливе розгляд справи без присутності відповідача. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що з 14 липня 2006 по 03.10.2018 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва №754/7592/18 від 03.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.06.2007 р. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 21.11.2019 року Деснянським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі № 754/16742/19 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом також встановлено, що [PERSON] , [INFO] досягла повноліття, проте, є студенткою 2 курсу факультету маркетингу Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана, навчається на денній формі навчання, на контракті за кошти фізичних осіб. Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців та договору про навчання у закладі вищої освіти № 2412288822 від 25.09.2024 року, Позивач, [PERSON] вказана замовником освітньої послуги та законним представником доньки. Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 2412288822 від 25.09.2024 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання (3 роки 10 місяців) становить 167 200, 00 гривень без ПДВ. 25.09.2024 року Позивачкою було здійснено платіж на рахунок ДВ Київського національного економічного університету ім. В.Гетьмана у сумі 46 398,00 гривень, що підтверджується дублікатом квитанції про оплату АТ КБ "Приватбанк" від 08.07.2025 року. Відповідно до додаткової угоди №2412288822 до договору про надання платної освітньої послуги до підготовки фахівців від 20.07.2025 року загальна вартість освітньої послуги збільшилась на 13 794,00 грн. без ПДВ та становить 180 994,00 грн. без ПДВ. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. [PERSON] , донька сторін, - не працює, що підтверджується, зокрема, довідками ОК-5, ОК-7. В свою чергу, як вбачається з інформаційної довідки від 09.11.2025 року, на праві власності у відповідача є нерухоме майно. Відповідач свої зобов?язання зі сплати аліментів, визначених судом, належним чином не виконував, аліменти не сплачував, внаслідок чого Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.04.2025 року у справі № 754/3086/25 було вирішено стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим провадженням № [NUMBER] в розмірі 109 945,00 грн. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У ч. 3 ст. 199 СК України вказано, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. За правилами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що донька відповідача [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього доньки, яка продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення. На підставі викладеного, та з урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання та на період її навчання в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 25.11.2025 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-х річного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, такий в дохід держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача по справі в розмірі 1 211,20 грн. На підставі ст.ст. 141, 180-182, 198-200 СК України,

Outcome: approved