Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Представник позивача Руденко Костянтин Васильович звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 1181135 про надання споживчого кредиту від 18.12.2023 року станом на 29.07.2024 року у розмірі 76 704,99 грн, яка складається з: 14 499,99 грн - заборгованість за кредитом; 62 205,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом (803% річних) за період з 18.12.2023 року по 29.07.2024 року (включно). Крім того, просив також стягнути судові витрати: судовий збір 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного Договору № 1181135 про надання споживчого кредиту від 18.12.2023 року (далі Кредитний договір) між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (торгова марка «SelfieCredit») (далі Первісний кредитор) та [PERSON] (далі Відповідач/Позичальник), відповідач отримав кредит у розмірі 14500 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АБ «УКРГАЗБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування (803% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Позивач посилається на те, що підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору та правила надання грошових коштів у позику опубліковані на сайті первісного кредитора. Позивач посилаючись на положення ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 207 ЦК України щодо форми правочину та письмової (електронної) форми, на статтю 11 Закону України «Про електронну комерцію» (порядок укладення електронного договору), статтю 12 цього Закону (підписання електронного правочину), зазначає, що відповідач зареєструвався в ІТС, пройшов ідентифікацію та верифікацію, підтвердив номер телефону, ознайомився з умовами кредитування, здійснив акцептування Кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного одноразовим ідентифікатором. Відповідач підписав Кредитний договір 18.12.2023 року о 09:08:40 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора E634, надісланого на номер телефону відповідача. Кредитні кошти перераховані 18.12.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] (додається довідка/чек про переказ). 29.07.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (Фактор/Позивач) укладено Договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого право вимоги за Кредитним договором № 1181135 від 18.12.2023 року перейшло до позивача. Позивач зазначає, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 29.07.2024 року (дата переходу права вимоги) заборгованість становить 76 704,99 грн, яка складається з 14 499,99 грн основного боргу та 62 205,00 грн процентів, штрафи - 0,00 грн. Ухвалою від 11 листопада 2025 року Богородчанського районного суду Івано-Франківської області відкрито спрощене позовне провадження та запропоновано відповідачу у визначений строк подати відзив на позов. У строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до умов укладеного договору № 1181135 про надання споживчого кредиту від 18.12.2023 року, відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 14500 грн строком на 360 днів шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АБ «УКРГАЗБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% від суми кредиту за кожен день користування (803% річних). Згідно укладеного договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 року, право вимоги за кредитним договором № 1181135 від 18.12.2023 перейшло від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору, а електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, які мають значення для справи. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Таким чином, між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з усіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом і відсотками, відповідно до умов кредитного договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість станом на 29.07.2024 року становить 76 704,99 грн, яка складається з: 14 499,99 грн - заборгованість за кредитом; 62 205,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом (803% річних) за період з 18.12.2023 року по 29.07.2024 року (включно); 0,00 грн - штраф. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 1181135. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування наданими кредитними коштами, а також не подав доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Згідно зі ст.ст. 76, 78, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати: Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також критерії дійсності, необхідності та розумності. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо встановить, що розмір гонорару є завищеним щодо іншої сторони спору з огляду на складність справи, витрачений час та характер наданих послуг. Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши обсяг та характер наданих послуг, складність цієї справи, її розгляд у спрощеному провадженні, а також з метою дотримання критерію розумності, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу 10 000,00 грн є завищеним, а належним, необхідним та розумним розміром витрат на правничу допомогу у цій справі є 3 000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved