Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води в сумі 13393,14 грн. 3 відсотків річних в сумі 316,41 грн, інфляційних втрат у сумі 969,14 грн, а також прохало стягнути понесені судові витрати у розмірі 3028 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що КП «Теплоенерго» відповідно до положень статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Позивач надає комунальні послуги відповідачу за адресою: [ADDRESS] , згідно особового рахунку № [NUMBER] . В результаті невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг станом на 29.10.2025року, за період з 01.02.2024 року по 31.03.2025 року, у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 13393,14 грн. Окрім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано на вказану суму заборгованості 3% річних в розмірі 316,41 грн. та інфляційні втрати в розмірі 969,14 грн. За викладених обставин, представник позивача звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.11.2025 року дану позовну заяву направлено за підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області. Ухвалою суду від 04.02.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за означеною позовною заявою. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач КП «Теплоенерго» свого представника не направив, однак у позовній заяві позивач прохав проводити розгляд справи за відсутності його представника, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, надала квитанції про часткову оплату комунальних послуг на суму 7849,21 грн. які прохала врахувати та зменшити суму боргу. Суд, заслухавши відповідача, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , на підставі статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, яким визначено виконавцем комунальних послуг, зокрема, з послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідно до пункту 2.1 Статуту КП «Теплоенерго», підприємство створено з метою задоволення потреб населення та інших споживачів, незалежно від форм власності, в послугах централізованого постачання гарячої води та централізованого теплопостачання, а також обслуговування всіх інженерних мереж, споруд, вузлів тепломереж. З матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №433005238 від 26.06.2025 року право власності на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до вимог статей 68, 162 Житлового кодексу України, наймачі та особи, яким на праві приватної власності належить будинок (квартира), зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Положеннями статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору найму житлового приміщення. Вимогами статті 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених вимог чинного законодавства України, відповідач не виконувала свої зобов`язання щодо сплати за користування послугами з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 29.10.2025 року утворилась заборгованість за вказані послуги перед КП «Теплоенерго» за період з 01.02.2024 року по 31.03.2025 року на загальну суму 13393,14 грн, що вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем на суму заборгованості нараховано 3% річних в розмірі 316,41 грн. та інфляційні втрати в розмірі 969,14 грн., що відображено у відповідному розрахунку індексу інфляції та нарахувань 3% річних. При цьому, судом встановлено, що під час розгляду справи в суді, відповідач визнала суму боргу та відповідачем було сплачено позивачу за вказані послуги 7849,21 грн, що підтверджується наданими відповідачем рахунками-квитанціями. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та в частині стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, при цьому, приймаючи до уваги встановлений факт часткового погашення заборгованості відповідачем перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме за виключенням суми боргу сплаченої під час розгляду справи в суді - 7849,21 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову - на відповідача; уразі відмовив позові-на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача. При цьому, з урахуванням фактичного визнання позову відповідачем, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом, а саме 1514 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору в сумі 1514 грн.

Outcome: partial