Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

20 січня 2026 року із Соборного районного суду міста Дніпра до Новокодацького районного суду міста Дніпра за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви АТ «ПУМБ» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 26 січня 2026 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 лютого 2026 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 21 січня 2020 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001530052701 шляхом підписання анкети-заяви, що складає між банком і нею кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредитні кошти у розмірі 3 000 грн. строком користування 12 місяців з можливістю подовження строку та сплатою відсотків за користування кредитом. Згодом кредитний ліміт було збільшено до 28 021 грн. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості станом на 03 червня 2025 року за кредитним договором № 2001530052701 у розмірі 35 479 грн. 82 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19 066 грн. 46 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 16 413 грн. 36 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2001530052701 від 21 січня 2020 року у розмірі 35 479 грн. 82 коп., а також судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2020 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001530052701 шляхом підписання анкети-заяви, що складає між банком і нею кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредитні кошти у розмірі 3 000 грн., який згодом було збільшено (а.с. 42) строком користування 12 місяців з можливістю подовження строку та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 47,88 % річних (а.с. 20, 21). Листом № КНО-44.2.2/795 від 05 червня 2025 року позивач направив на адресу [PERSON] вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором № 2001530052701 від 21 січня 2020 року (а.с. 37-38, 39-41), яку відповідачем залишено без задоволення. Відповідач умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 03 червня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором № 2001530052701 від 21 січня 2020 року у розмірі 35 479 грн. 82 коп. (а.с. 43-48). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2001530052701 від 21 січня 2020 року у розмірі 35 479 грн. 82 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19 066 грн. 46 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 16 413 грн. 36 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ», складає 37 902 грн. 22 коп. (35 479 грн. 82 коп. + 2 422 грн. 40 коп. = 37 902 грн. 22 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved