Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що сімейні відносини між ними припинені з липня 2024 року, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, проживають окремо. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.11.2025 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. 22.12.2025 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зокрема прохав визначити строк для примирення сторін 6 місяців. Вказує, що розірвання шлюбу суперечить його життєвим інтересам, оскільки через інвалідність та відсутність родини потребує підтримки дружини як єдиної близької людини. (а.с.38,39). 30.12.2025 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої вказала, що вона заперечує щодо надання сторонам строку для примирення. Вказала, що з липня 2024 року вони проживають окремо (в підтвердження чого надала довідку щодо місця проживання). За час спільного проживання відповідач піднімав руку та ображав її. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і відновленню не підлягає. Вказує, що від спільного життя неповнолітніх дітей не мають, майновий спір відсутній. Крім того зазначила, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Щодо того, що відповідач потребує стороннього догляду, оскільки є інвалідом 3 групи вказала, що для цього він може звернутися до відповідних служб, крім того він має робочу групу інвалідності. На підставі цього, прохала суд розірвати шлюбу, що укладений між нею та відповідачем. (54-56). Крім того, 30.12.2026 року подала до суду клопотання про розгляд справи про розірвання шлюбу без надання строку на примирення. (а.с.58,59). Ухвалою суду від 14.01.2026 року, у задоволенні заяви відповідача про надання строку на примирення відмовлено. В судовому засіданні [PERSON] ,вказала, що шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з липня 2024 року. Шлюб фактично припинив існування, у зв`язку з чим позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову позивача, прохав відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 31.12.2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.12.2021 року, виданого виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за актовим записом №20. (а.с.19). Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть з липня 2024 року, проживають окремо. Спільних дітей не мають. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, рішення про розірвання шлюбу прийняла остаточно, примиритися з відповідачем не бажає, спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають, враховуючи, що сторони проживають окремо з 2024 року, шлюбно - сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved