Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович до [PERSON] про припинення обтяження (заборони) на будинок. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого Договору від 26.08.1985, реєстровий №1-2415 належать 9/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Наведене підтверджується вищевказаним договором, довідкою КП БТІ м. Слов`янська №773-3/0.45/01 від 20.03.2019, технічним паспортом на будинок. [PERSON] звернувся до державного реєстратора на нерухоме майно з заявою про державну реєстрацію права власності на будинок відповідно до чинного законодавства. Проте йому було відмовлено у зв`язку з тим, що наявне зареєстроване обтяження на нерухоме майно. Відмова оформлена у вигляді Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №79714100 від 02.07.2025. Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №441606760 від 01.09.2025 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 2231590; зареєстровано: 28.07.2005 11:22:21 за №2231590 реєстратором: Перша слов`янська державна нотаріальна контора, 84100, Донецька обл., Краматорський р., м. Слов`янськ, вул. Центральна, 31, (06262) 2-31-38; підстава обтяження: не вказано; об`єкт обтяження: будинок, склад: ціле, стан: добудований, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: Архівний номер: 2085315DONETSK601, Архівна дата: 24.03.2000, Дата виникнення: 05.06.1985, № реєстра: 93242-972, внутр. № 1801CC3924F1472A2D5B. Таким чином, зважаючи на наявність зареєстрованого обтяження на належний будинок, позивач позбавлений можливості розпоряджатись ним. Позивач звертався до Першої слов`янської державної нотаріальної контори з проханням надати інформацію, на якій підставі було зареєстроване обтяження. У відповідь він отримав лист від 05.09.2025 №1034/01-16, в якому було повідомлено, що у зв`язку із воєнними діями документи нотаріального діловодства та архіву були вивезені на безпечну територію. Разом з тим, за наявними матеріалами згідно Алфавітної книги заборон відчуження житлових будинків і арештів, накладених на житлові будинки, з 1978 1998 роки є лише один запис про накладення заборони на відчуження житлового будинку по [ADDRESS] за №10 стор. 50, за 1985 рік, боржник [PERSON] . Представник позивача зауважує, що що заборона була накладена на будинок 05.06.1985, коли його власником ще був [PERSON] попередній власник. Право власності на будинок виникло у позивача [PERSON] 26.08.1985. До того ж у якості власника будинку у записі про заборону вказаний саме [PERSON] . Таким чином, [PERSON] не має до цієї заборони жодного відношення. За наявності зареєстрованого обтяження [PERSON] позбавлений можливості зареєструвати право власності відповідно до чинного законодавства та взагалі розпоряджатись належним йому будинком. На підставі викладеного просить суд скасувати державну реєстрацію і припинити: тип обтяження заборона (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження 2231590; Зареєстровано: 28.07.2005 11:22:21 за №2231590 реєстратором: Перша слов`янська державна нотаріальна контора, 84100, Донецька обл., Краматорський р., м. Слов`янськ, вул. Центральна, 31, (06262) 2-31-38; Підстава обтяження: не вказано; Об`єкт обтяження: будинок, склад: ціле, стан: добудований, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: Архівний номер: 2085315DONETSK601, Архівна дата: 24.03.2000, Дата виникнення: 05.06.1985, № реєстра: 93242-972, внутр. № 1801CC3924F1472A2D5B. В судове засідання сторони не з`явилися, про час дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача адвоката Прокопцева С.В. надійшла заява про розгляд спри за його відсутності та відсутності позивача. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Відзив від відповідача до суду не надходив. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до наступних висновків. 26.08.1985 року між [PERSON] , як покупцем та [PERSON] , [PERSON] , як продавцями було укладено договору купівлі-продажу 9/20 частини жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Договір було посвідчено державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Соловар В.І. 26.08.1985 року та зареєстровано в реєстрі за № 1-2415. Відповідно до п.4 договору продавець засвідчив, що житловий будинок до цього часу нікому іншому не проданий, не подарований, в арешті і під забороною не перебуває. Згідно з довідкою № 773-3/045/01 від 20.03.2019 року наданою директором КП «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] станом на 01.01.2013 зареєстроване: -9/20 часток за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.1985 року; -11/20 часток за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.1975 року. З метою реєстрації права власності на будинок відповідно до чинного законодавства [PERSON] звернувся із відповідною заявою до державного реєстратора на нерухоме майно. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Кубеко О. від 02.07.2025 року було відмовлено в проведенні реєстраційних дій, за заявою від 27.06.2025 року за реєстраційним номером 67669647, а саме реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку наявністю зареєстрованого обтяження речових прав на зазначене нерухоме майно. Таким чином, станом на 27.06.2025 року під обтяженням перебуває нерухоме майно позивача. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS] в реєстрі містяться наступні відомості: -Тип обтяження: заборона (архівний запис) -Реєстраційний номер обтяження: 2231590 -зареєстровано 28.07.2005 11:22:21 за №2231590, реєстратором: Перша слов`янська державна нотаріальна контора; -Підстава обтяження: не вказана; -Об`єкт обтяження: будинок, склад: ціле, стан: добудований, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; -Власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; -Додаткові дані: Архівний номер: 2085315DONETSK601, Архівна дата: 24.03.2000, Дата виникнення: 05.06.1985, № реєстра: 93242-972, внутр. № 1801CC3924F1472A2D5B. З листа державного нотаріуса Першої слов`янської державної нотаріальної контори Макарової Н. вбачається, що в архіві Першої слов`янської державної нотаріальної контори на цей час відсутні матеріали про накладення заборони. Згідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 16307/10.1/27/24 від 19.03.2024 року справи, які формуються державними нотаріальними конторами під час здійснення нотаріальної діяльності, є складовою частиною Нотаріального Архівного фонду. У зв`язку з постійними артилерійськими та ракетними обстрілами існує загроза пошкодження, знищення або втрати архіву чи окремих документів державних нотаріальних контор, з метою збереження документів та у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією та введення воєнного стану, виникла необхідність у вивезенні документів нотаріального діловодства та архіву на більш безпечну територію. По наявним матеріалам згідно Алфавітної книги обліку заборон відчуження житлових будинків і арештів, накладених на житлові будинки з 1976-1998 року є тільки один запис про накладення заборони на відчуження житлового будинку по [ADDRESS] за № 10 стор. 50, за 1985 рік, боржник [PERSON] . Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заборона належить до обтяжень речових прав на нерухоме майно. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 9/20 частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.1985 року. На теперішній час у позивача виникла необхідність у реєстрації права власності відповідно до чинного законодавства, однак із наявністю зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно позивача, позивач не може розпорядитися належним йому на праві власності нерухомим майном, що порушу його права, як власника вільно розпоряджатися належним йому майном. Обтяження речових прав на нерухоме майно застосовано щодо боржника - відповідача по справі [PERSON] , який не є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а також неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку, що підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved