Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

ТзОВ «Коллект Центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» був укладений договір позики №2960316 від 15.08.2021 року, згідно якого відповідачу було надано позику у сумі 12000,00 грн. та останній зобов`язався повернути кошти у строк, визначений договором, сплатити проценти за користування коштами на визначених умовами договору. Вказує, що ТзОВ «Маніфою» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кошти, в порядку передбаченому умовами договору позики. 29.12.2021 року між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики №2960316 від 15.08.2021 року, який укладений з [PERSON] . В подальшому, ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 р., в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №2960316 від 15.08.2021 року, який укладений з [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Зазначає, що [PERSON] не виконав зобов`язань за вказаним договором, в зв`язку з чим станом на 08.10.2025 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 43296,00 грн, з яких: 12000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31296,00 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2025 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно ухвали суду від 15.12.2025 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір про надання позики №2960316 в розмірі 12000,00 грн. зі сплатою процентів за користування позикою та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором (а.с. ). Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). 29.12.2021 року між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики №2960316 від 15.08.2021 року, який укладений з [PERSON] (а.с. ). В подальшому, ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 р., в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №2960316 від 15.08.2021 року, який укладений з [PERSON] (а.с. ). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08.10.2025 року відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 43296,00 грн, з яких: 12000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 31296,00 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с. ). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором позики, відповідачем по справі суду надано не було, а тому суд приймає його до уваги. При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, позику не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є підставними та з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Крім того, до часткового задоволення підлягають вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 133 ч. 1, 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. 01 липня 2024 року між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТзОВ «Коллект Центр» укладено договір про надання правової допомоги (а.с. ). Згідно з заявкою на надання юридичної допомоги №802 від 01.09.2025 р., витягу з акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 р., вартість послуг складає 16000,00 грн (а.с. ). Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: partial