Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2019004378 від 25.05.2018 в сумі 9279,18 грн та судових витрат у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що всупереч підписаній угоді, відповідачка не виконала умови договору, не сплатила відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснила повне погашення коштів за кредитним договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості, яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також судові витрати у справі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.05.2018 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2019004378, відповідно до якого відповідачка отримала від банку грошові кошти (кредит) в сумі 9556,86 грн на придбання товару із кінцевою датою повернення кредиту 25.05.2020 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за управління кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №2019004378 [PERSON] має заборгованість за вказаним договором у загальній сумі 9556,86 грн, що складається з: 7556,86 грн заборгованість за тілом кредиту; 2,06 грн заборгованість за відсотками; 1720,26 грн заборгованість за комісією. Даний розрахунок заборгованості відповідачкою не оспорений та не спростований. В подальшому між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №11/2/20 від 11.12.2020, за умовами якого АТ «ОТП Банк» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до [PERSON] за договором №2019004378 від 25.05.2018 на суму 9279,18 грн, що підтверджується актами приймання-передачі реєстрів боржників та витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу. Того ж дня, а саме 11.12.2020 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладено договір факторингу №437/ФК-20, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» передало (відступило) ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» право грошової вимоги до відповідачки за договором №2019004378 від 25.05.2018 на суму 9279,18 грн, що підтверджується актами приймання-передачі реєстрів боржників та витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу. 12.04.2021 між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №12/4/21, за умовами якого ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» передало (відступило) ТОВ «Цикл Фінанс» право грошової вимоги до відповідачки за договором №2019004378 від 25.05.2018 на суму 9279,18 грн, що підтверджується актами приймання-передачі реєстрів боржників та витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу. Таким сином, право вимоги позивача до відповідачки за договором №2019004378 від 25.05.2018 на суму 9279,18 грн підтверджене належними доказами. Доказів, що відповідачка зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди, виконала в зазначений строк, матеріали справи не містять. Застосовані судом норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010, який суд враховує при виборі і застосуванні норм прав до спірних правовідносин з огляду на приписи ч.4 ст.263 Цивільного процесуального кодексу України. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного із відповідачкою договору матеріали справи не містять. Відповідачка мала процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності договору, однак таким правом не скористалася. Отже, позивачем доведено, а відповідачкою не спростовано, що вона припустилася порушення умов договору щодо своєчасної сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та комісії, внаслідок чого за нею утворилась зазначена заборгованість перед позивачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідачка не надала суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається банк, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2019004378 від 25.05.2018 в сумі 9279,18 грн. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає сплачений судовий збір. Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з [PERSON] понесені витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст.134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив що витрати, понесені на правову допомогу становлять 3000,00 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правової допомоги №43453613/1 від 25.08.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та додаткова угода №22030000119689 до Договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 .Згідно даних документів вбачається, що вартість наданих послуг складає 3000,00 грн. Отже, враховуючи те, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано докази, а заперечення відповідачки щодо їх розміру відсутні, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Outcome: approved