Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

30 квітня 2025 року ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.09.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладений договір №707251, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 50000,00 грн., на строк 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 16.09.2024, а позичальник зобов`язалась одержати та повернути кошти кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі передбачені договором. На виконання умов договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання виконало належним чином, однак [PERSON] своїх зобов`язань належним чином не виконала, порушивши умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість. 31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було укладено договір №31012025, за яким до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до відповідача за договором №707251. Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконувала взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснювала погашення кредитної заборгованості, не сплачувала відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість за договором №707251 від 16.09.2021, яка станом на день формування позовної заяви становить 96536,37 грн., з яких: 43429,03 грн. заборгованість за основним зобов`язанням за тілом кредиту, 53107,34 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 0,00 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами, 0,00 грн. - заборгованість за комісіями, 0,00 грн. - інфляційні збитки, 0,00 грн. - нараховані 3% річних. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] в користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" заборгованість за договором про споживчий кредит №707251 від 16.09.2021 в розмірі 96536,37 грн., а також понесені судові витрати по справі, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. Представник позивача ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" у поданій до суду позовній заяві та у поданому клопотанні просив проводити розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через судовий виклик, причину неявки в судове засідання не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 16.09.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №707251 в письмовій формі, за умовами якого позичальнику надається кредит у сумі 50000,00 грн. строком 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 16.09.2024, з фіксованою процентною ставкою, з процентною ставкою за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних, орієнтовна річна реальна процентна ставка на дату укладення договору складає 190,32% річних. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання) у розмірі 40000,00 грн. на користь споживача за вказаними у договорі реквізитами, які споживач надав Товаристу, а також у розмірі 10000,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до умов договору. Договір був укладений у письмовій формі, сторони узгодили істотні умови які викладені в кредитному договорі. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перерахувало відповідачу [PERSON] кредитні кошти згідно кредитного договору №707251 від 16.09.2021 в розмірі 40000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9170 від 16.09.2021 (а.с.16). У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №707251 від 16.09.2021 утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на день формування позову становить 96536,37 грн., з яких: 43429,03 грн. заборгованість за основним зобов`язанням за тілом кредиту, 53107,34 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 0,00 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами, 0,00 грн. - заборгованість за комісіями, 0,00 грн. - інфляційні збитки, 0,00 грн. - нараховані 3% річних. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості відповідачем за кредитним договором. Відповідно до договору №31012025 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 31.01.2025 укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит/кредитний договір №707251 від 16.09.2021. Перехід прав вимог від первісного кредитору до позивача за кредитним договором №707251 від 16.09.2021 підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників та платіжною інструкцією кредитового переказу коштів. Відповідачем у добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачено. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У силу норми ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормами п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З урахуванням усього вищенаведеного, а також того, що відповідачу було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань, однак остання належним чином кредитних зобов`язань не виконала, обставини зазначені у позові не спростувала, не надала доказів на підтвердження відсутності заборгованості або її погашення, відзив на позов не подала, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" загальну заборгованість за договором №707251 від 16.09.2021 в розмірі 96536,37 грн. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вважає, що заявлений представником позивача розмір відшкодування судових витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. є значно завищеним порівняно з ціною позову, яка складає 96536,37 грн. та неспівмірним зі складністю справи, яка є малозначною. З огляду на вищевикладене, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, ціну позову, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість та співмірність витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., що підтверджується належними доказами,а тому, такі витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується документально (а.с.5).

Outcome: approved