Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що подружжя перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2017 року, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1529. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] , вказує, що на протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства та побуту. Зазначає, що ведення спільного господарства між ними припинено та позивач і відповідач проживають за різними адресами. Покликаючись на викладені обставини, просить шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, судові витрати просить залишити за позивачем. Також, позивач просить відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 02 лютого 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи прийнято проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03 березня 2026 на адресу суду від позивача [PERSON] , надійшла заява у якій просить суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати залишити за нею. 03 березня 2026 на адресу суду від відповідача [PERSON] , надійшла заява у якій просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 06 жовтня 2017 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Діти подружжя: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст. 112 СК України, суд доходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. У позовній заяві позивач просить понесені ним судові витрати, у вигляді судового збору, залишити за нею. На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved