Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє представник - адвокат Луєнко Ю.В., звернулися до суду із позовом до Городенківської міської ради, в якому просять визнати за позивачами право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та за [PERSON] на частку в майні колишнього колгоспного двору. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] в селі Часнівці Чернігівського району Чернігівської області помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 23.09.2024. На день смерті спадкодавець був зареєстрований і проживав один за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець заповіту не залишив, тому спадкування його майна здійснювалося за законом. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги у встановлений законодавством шестимісячний строк подала до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Коваленко Т.М. відповідну заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим цим нотаріусом була заведена спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі: 73509210 (номер у нотаріуса: 4/2025) до майна [PERSON] . Позивач [PERSON] від прийняття спадщини як за законом, так і за заповітом (у разі його виявлення) відмовився, подавши відповідну заяву від 12.02.2025, посвідчену приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим № 174. На ім`я [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Коваленко Т. М. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , а саме: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9581 га під кадастровим номером 2621682300:07:002:0096 та площею 0,0829 га під кадастровим номером 2621682300:06:001:0091. Однак, цим нотаріусом постановою від 16.09.2025 № 148/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після [PERSON] на таке майно:- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ;- земельну ділянку площею 0,0650 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0071, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ;- земельну ділянку площею 0,3962 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0072, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ;- земельну ділянку площею 0,4000 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0082, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, с. Воронів, урочище «Коло теплиці». Відмова у вчиненні нотаріальних дій нотаріусом мотивована тим, що встановлено відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вищевказані земельні ділянки, а також неможливість визначення складу спадкового майна колгоспного двору у безспірному порядку, що, в свою чергу, унеможливлює видачу свідоцтв про право на спадщину на вказане майно. Наявними у позивачів документами підтверджуються наступні обставини: відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 07.09.1988, виданого виконкомом Городенківської районної ради народних депутатів, домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд та знаходиться в [ADDRESS] , в цілому належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Рішенням ХVІ сесії ХХІ скликання Незвиської сільської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області від 31.12.1993 «Про передачу земель у приватну власність» в порядку приватизації передано у приватну власність [PERSON] земельні ділянки для: 1. будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,09 га; 2. ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,60 га, в т. ч. ріллі 0,60 га. З них: ділянка [ADDRESS] загальною площею 0,40 га (рілля) та ділянка загальною площею 0,20 га (рілля). На підставі цього рішення [PERSON] у 2021 році була замовлена та виготовлена ФОП [PERSON] технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вищевказаних земельних ділянок (на місцевості). На підставі цієї технічної документації були сформовані та зареєстровані в Державному земельному кадастрі земельні ділянки:- земельна ділянка площею 0,0650 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0071, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ;- земельна ділянка площею 0,3962 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0072, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ;- земельна ділянка площею 0,4000 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0082, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, с. Воронів, урочище «Коло теплиці». Однак, у подальшому своє право власності на вказані земельні ділянки [PERSON] у встановленому порядку в державному реєстрі речових прав на нерухома майно за життя зареєструвати не встиг через свій похилий вік та тяжкий стан здоров`я. Згідно довідки № 9/148 від 04.06.2025, виданої Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради, в житловому будинку в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року були зареєстровані такі члени сім`ї: 1. [PERSON] 12.09.1948 р. . голова господарства; 2. [PERSON] [INFO] дружина; 3. [PERSON] [INFO] дочка. [PERSON] померла [INFO] . На день смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою на день її сперті також був зареєстрований і проживав її син позивач [PERSON] , який у встановленому порядку її спадщину прийняв, що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеною приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовською Н. О., зареєстрованою у спадковому реєстрі за № 73271448 (номер у нотаріуса: 25/2024). Позивач [PERSON] спадщину після матері [PERSON] не приймала і на неї не претендує. [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після своєї дружини [PERSON] також не приймав. На день її смерті разом з нею не проживав і не був зареєстрований Отже, можливість оформлення позивачами своїх спадкових прав на вказані вище житловий будинок та земельні ділянки нотаріальним шляхом виключається, оскільки право власності на це майно за життя власників оформлене не було, правовстановлюючі документи не видавалися, записи про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні, що підтверджується доказами, які додаються до цієї позовної заяви . Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 07.09.1988 та довідки № 9/148 від 04.06.2025, виданої Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради, станом на 15.04.1991 житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи колгоспних дворів, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статей 120, 123 ЦК УРСР Таким чином, станом на 15.04.1991 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належало: 1 / 3 частка [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого є позивач [PERSON] , яка й має право на цю частку; 1 / 3 частка [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої є позивач [PERSON] , який і має право на цю частку; 1 / 3 частка позивачу [PERSON] . Таким чином, позивачі вважають, що право власності на земельну ділянку площею 0,0650 га, кадастровий номер 2621682303:02:002:0071, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, хоч вона й була передана рішенням Незвиської сільської ради від 31.12.1993 в порядку безоплатної приватизації в особисту приватну власність [PERSON] , має бути визнане за співвласниками цього будинку у частках, розмір яких відповідає розміру часток у спільній частковій власності на будинок. При цьому, інші земельні ділянки, які були передані рішенням Незвиської сільської ради від 31.12.1993 в порядку безкоштовної приватизації в особисту приватну власність [PERSON] , були його особистою приватною власністю і право власності на них в порядку спадкування підлягає визнанню за позивачем [PERSON] в цілому. В судове засідання учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивачів адвокат Луєнко Ю.В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати і вирішити по суті без участі позивачів та їх представника на підставі наявних у справі доказів, доводів та підстав позову, викладених у позовній заяві та тієї обставини, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не висловив. Позивачі позов підтримують у повному обсязі. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просить суд розглядати справу без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях. Із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.10.2015 вбачається, що позивач [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 8, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.26) Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.09.1973 виконкомом Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що позивач [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 17, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.158) Мама позивачів, [PERSON] померла [INFO] в м. Івано-Франківськ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1383, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 29.07.2024 Департаментом адміністративних послуг «Центр надання адміністративних послуг м.Івано-Франківська) Івано-Франківської міської ради. (а.с.122) Батько позивачів, [PERSON] помер [INFO] в с. Часнівці Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 194, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 23.09.2024 Козелецькою селищною радою. (а.с.23) На час смерті [PERSON] та [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 73/64.3-75 виданої 29.01.2026 Відділом з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківськ Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради вбачається, що [PERSON] на дату смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і знята з реєстрації 29.07.2024 за вищевказаною адресою. (а.с.238) Із довідки № 1/213 виданої 22.07.2025 Козелецькою селищною радою Чернігівського району Чернігівської області вбачається, що померлий [PERSON] . Який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований і проживав один за адресою: [ADDRESS] . (а.с.24) З копії спадкової справи № 25/2024, яка надана суду приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовська Н.О., вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , до приватного нотаріуса звернувся позивач, син спадкодавця, [PERSON] , [INFO] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79104894 від 12.11.2024 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 73271448, номер у нотаріуса 25/2024. (а.с.150-162) З копії спадкової справи № 4/2025, яка надана суду приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Коваленко Т.М., вбачається, що 17.01.2025 до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , звернулася позивач/дочка [PERSON] , [INFO] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79739860 від 17.01.2025 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 73509210, номер у нотаріуса 4/2025. Позивач [PERSON] подав до приватного нотаріуса 17.03.2025 заяву в якій зазначив, що він, як спадкоємець першої черги за законом, відмовляється від прийняття спадщини за законом, за наявності заповіту відмовляється від прийняття спадщини за заповітом. 16.09.2025 приватним нотаріусом Коваленко Т.М. посвідчено та видано свідоцтва про право на спадщину за законом, які зареєстровані в реєстрі за №№1027, 1025, згідно яких позивачка [PERSON] прийняла спадщину на належне батькові [PERSON] , який помер [INFO] , майно, а саме: земельні ділянки площею 0,0829 га кадастровий номер 2621682300:06:001:0091, та площею 0,9581 га кадастровий номер 262182300:07:002:0096. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82545375 та № 82545324 від 16.09.2025 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 73509210. (а.с.170-208) Проте, приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Коваленко Т.М. 16.09.2025 за № 148/02-31 прийнято Постанову, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на: - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,0650 га, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2621682303:02:002:0071; - земельну ділянку площею 0,3962 га, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2621682303:02:002:0072; - земельну ділянку площею 0,4000 га, кадастровий номер 2621682303:02:002:0082, місце розташування: с. Воронів Коломийський район Івано-Франківська область, урочище «Коло Теплиці», цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, з посиланням на те, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи та державна реєстрація права власності на вищевказані земельні ділянки, а також неможливість визначити склад спадкового майна колгоспного двору у безспірному порядку, що в свою чергу унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. (а.с.34-37) Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння виданого 07.09.1988 виконкомом Городенківської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 148 від 10.08.1988, будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . (а.с.38-39) Із виписки з інвентаризаційних матеріалів 3 11565 виданої ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 04.06.20205 вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському МБТІ в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 93 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] (голова колгоспного двору) на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 07.09.1988, згідно рішення цього ж виконкому № 148 від 10.08.1988. (а.с.61) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 443628456 від 16.09.2025 відомості про реєстрацію права власності на будинок [ADDRESS] - відсутні. (а.с.200) Із копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] виготовленого 17.06.2025 Наше БТІ вбачається, що рік спорудження/реконструкція житлового будинку 1970, господарських будівель та споруд 1970, 1985, 1987 роки. (а.с.40-46) Із копії довідки № 9/14 виданої Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради 19.01.2026 вбачається, що в житловому будинку в [ADDRESS] ніхто не зареєстрований і не проживає. З копії Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] слідує, що земельна ділянка площею 0,065 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0071 призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), рік завершення будівництва житлового будинку 1970, рік завершення будівництва господарських будівель та споруд: ганок 1975, вбиральня 1985, ворота з хвірткою 1987, колодязь 1987, огорожа 1987, погріб 1970, сарай літ.Д 1970, сарай літ.Ж 1985, сарай літ.Г 1970, сарай літ.Б 1970, літня кухня 1987, ганок до літньої кухні 1987, прибудова до літньої кухні - 1987. (а.с.47-57) Відповідно до довідки про технічний стан нерухомого майна № 415 виданої 04.07.2025 Наше БТІ право власності на майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстровано за колгоспним двором голова якого [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів 07.09.1988. В примітках зазначено, що ганок літ. «а1», сараї літ.Б, літ.Д, літ.Г, літ.Ж, погріб літ.П, вбиральня літ.У, літня кухня літ.У, прибудова до літньої кухні літ. Н1, огорожа №5, ворота з хвірткою №6, огорожа №7, ганок до літньої кухні літ. Н2, колодязь літ.К, побудовані до 05.08.1992, що згідно п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2025 не потребують прийняття в експлуатацію. (а.с.59-60) Вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 02.10.2025 становить 159 590,00 грн., що підтверджується висновком про вартість майна складеного ТОВ «Ай Ді Груп» на підставі договору на проведення оцінки № 015/10/025 від 02.10.2025. (а.с.17) Станом на 15.04.1991 в житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані члени сім`ї: голова господарства [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 9/148 виданою 04.06.2025 Незвиським старостинським округом Городенківської міської ради. (а.с.25) Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З вищенаведеного слідує, що відповідно до свідоцтва про право власності виданого Городенківською районною радою народних депутатів 07.09.1988, згідно рішення цього ж виконкому № 148 від 10.08.1988, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] належав голові колгоспного двору [PERSON] , тобто даний житловий будинок відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі були зареєстровані: голова господарства [PERSON] , дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , таким чином їх частки в колишньому колгоспному дворі становлять по 1/3. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Рішенням Незвиської сільської ради народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області від 31.12.1993 [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки для: будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,09 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га. (а.с.62-63) Із копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки натурі (на місцевості) виготовленої ФОП [PERSON] вбачається, що за життя [PERSON] розпочав виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0650 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , звернувшись із відповідною заявою від 08.11.2021, з метою присвоєння кадастрового номера. (а.с.64-78) З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -2310077282021 від 10.12.2021 вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0650 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] - 2621682303:02:002:0071. (а.с.105-110) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 443628650 від 16.09.2025 відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно кадастровий номер 2621682303:02:002:0071 - відсутні. (а.с.200 на зворотній стороні). Вартість земельної ділянки площею 0,0650 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0071 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по [ADDRESS] станом на 03.10.2025 становить 42 250,00 грн, що доводиться висновком про експертну грошову оцінку земельної ділянки складеним 03.10.2025 ТОВ «Центр технічної інвентаризації та оцінки «Правекс» на підставі договору на проведення оцінки № 1023/1025 від 03.10.2025. (а.с.20) Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частиною 4 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995, зазначено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Також, із копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки натурі (на місцевості) виготовленої ФОП [PERSON] вбачається, що за життя [PERSON] розпочав виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,3962 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , звернувшись із відповідною заявою від 08.11.2021, з метою присвоєння кадастрового номера. (а.с.79-91) Та, із копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки натурі (на місцевості) виготовленої ФОП [PERSON] вбачається, що за життя [PERSON] розпочав виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,4000 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Воронів урочище «Коло теплиці» Коломийського району Івано-Франківської області, звернувшись із відповідною заявою від 14.02.2023, з метою присвоєння кадастрового номера. (а.с.92-104) З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -5919817482021 від 17.12.2021 вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки площею 0,3962 га призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] - 2621682303:02:002:0072. Вартість земельної ділянки площею 0,3962 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0072 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по [ADDRESS] станом на 03.10.2025 становить 16 354 грн, що доводиться висновком про експертну грошову оцінку земельної ділянки складеним 03.10.2025 ТОВ «Центр технічної інвентаризації та оцінки «Правекс» на підставі договору на проведення оцінки № 1021/1025 від 03.10.2025. (а.с.111-119, 19 ) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 443628768 від 16.09.2025 відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно кадастровий номер 2621682303:02:002:0072 - відсутні. (а.с.201). З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -5919817482021 від 17.12.2021 вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки площею 0,4000 га призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Воронів урочище «Коло теплиці» Коломийського району Івано-Франківської області - 2621682303:02:002:0082. Вартість земельної ділянки площею 0,4000 га кадастровий номер 2621682303:02:002:0082 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Воронів урочище «Коло теплиці» Коломийського району Івано-Франківської області станом на 03.10.2025 становить 16 511 грн, що доводиться висновком про експертну грошову оцінку земельної ділянки складеним 03.10.2025 ТОВ «Центр технічної інвентаризації та оцінки «Правекс» на підставі договору на проведення оцінки № 1022/1025 від 03.10.2025. (а.с.120-121, 21) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 443628974 від 16.09.2025 відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно кадастровий номер 2621682303:02:002:0082 - відсутні. (а.с.201 на зворотній стороні). Згідно Постанови КМУ № 1455 «Правила охорони електричних мереж» від 27.12.2022 дія цих Правил поширюється на юридичних та фізичних осіб/фізичних осіб - підприємців, у власності яких перебувають об`єкти передачі електричної енергії і/або які здійснюють їх експлуатацію (далі - власники електричних мереж), а також яким надано у власність або користування земельні ділянки, на яких розміщуються об`єкти передачі електричної енергії. Ці Правила запроваджуються з метою забезпечення збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасним випадкам від впливу електричного струму і використовуються у разі проектування, будівництва та експлуатації електричних мереж, а також під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж. З наведеного вбачається, що дані обмеження не є перешкодою в оформленні спадкових прав. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а саме за позивачкою слід визнати право власності на: 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а саме: 1/3 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (1/3 яка належала йому як члену колишнього колгоспного двору) та 1/3 яка належить позивачці як члену колишнього колгоспного двору; 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0650 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2621682303:02:002:0071, яка знаходиться по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,3962 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2621682303:02:002:0072, яка знаходиться по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,4000 га, призначену ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2621682303:02:002:0082, яка знаходиться в урочище «Коло теплиці» с. Воронів Коломийського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] у зв`язку з тим, що у спадкоємця [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно та відсутня державна реєстрація права власності на вищевказані земельні ділянки, а також неможливість визначити склад спадкового майна колгоспного двору у безспірному порядку, що стало причиною відмови приватним нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Що стосується позовних вимог позивача [PERSON] , то суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] у передбаченому чинним законодавством порядку звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського територіального округу Бородовської Н.О. із заявою про прийняття спадщин на підставі якої приватним нотаріусом заведена спадкова справа за № 25/2024. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ст. 1297 ЦК України). Видача свідоцтва про право на спадщину є підставою для закріплення права власності на нерухоме майно та свідчить про законність набуття такого майна. Під час видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно відбувається прийняття речових прав на таке майно, при цьому остаточний перехід права власності та його належне закріплення відбувається після державної реєстрації такого права. Статтею 68 Закону України «Про нотаріат» вiд 02 вересня 1993 року №3425-XII з відповідними змінами і доповненнями, визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Після державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно воно вважається таким, що офіційно визнане та підтверджене державою, згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус як спеціальний суб`єкт в день видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно проводить державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав та вносить відомості про перехід права власності на ім`я спадкоємця до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із відповіді приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Бородовської Н.О. від 02.02.2026 за № 12-01-16, на запит адвоката Луєнко Ю.В., слідує, що відповідно до підпункту 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно, у разі відсутності документів, які підтверджують право власності померлої особи на майно, що входить до спадкової маси, свідоцтво про право на спадщину видати неможливо. У разі звернення спадкоємця з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на яке відсутні документи, що підтверджують право власності померлої особи на нерухоме майно, нотаріус згідно зі ст.49 ЗУ «Про нотаріат» відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. (а.с.247-248) Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку (Постанова Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17 (провадження № 61-13688св21)). Проте, позивачем [PERSON] не надано та не долучено до матеріалів справи належних доказів того, що він звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/3 частку земельної ділянки по [ADDRESS] , і на підставі його заяви, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що було б для нього підставою звернення до суду із відповідною позовною заявою. Також, в матеріалах спадкової справи № 25/2024 відсутня заява (чи її копія) [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на належне спадкодавцю майно, як і відсутня відмова нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва. Оскільки при розгляді даної справи, судом не було встановлено обставин, які б об`єктивно унеможливлювали оформлення позивачем [PERSON] спадкових прав після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на зазначене вище майно через оформлення спадкових прав у нотаріуса, тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, через їх передчасність та необґрунтованість належним чином. Суд звертає увагу, що позивач [PERSON] на даний час не позбавлений можливості оформити в нотаріуса свої спадкові права після смерті спадкодавця [PERSON] у визначеному законодавством порядку. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222, 1258, 1241, 1261,1274, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved