Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 05.02.2026 до Радехівського районного суду Львівської області згідно з ухвалою судді Шептицького міського суду Львівської області від 16.01.2026 надійшла за підсудністюпозовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 11 березня 2021 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що 11 березня 2021 року складено відповідний актовий запис №20. У шлюбі в сторін народилися два сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із сторін має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Розлад у стосунках сторін набув тривалого характеру. На цей час, у взаємовідносинах сторін немає жодних позитивних змін, які б свідчили про покращення стосунків. Позивач вказує, що досить тривалий час, а саме близько шести місяців вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач стверджує, що шлюб суперечить його інтересам, примирення між ними не є можливе (а.с.1-2). Із цих підстав, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який зареєстрований 11 березня 2021 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис №20. Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Суддя своєю ухвалою від 9 лютого 2026 року прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі, ухвалила здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила судове засідання та витребувала у позивача оригінал свідоцтва про шлюб (а.с.27-28). 12 лютого 2026 року суду поступила заява від представника позивача [PERSON] адвоката Богданова О. В., у якій він зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує, просить розглянути справу за відсутності сторони позивача (а.с.31). Також, 23 лютого 2026 року суду поступила заява від представника відповідача [PERSON] адвоката Медика О. І., у якій зазначив, що щодо розірвання шлюбу не заперечує, просить розірвати шлюб та розглянути справу за відсутності сторони відповідача (а.с.40). Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони. Таким чином, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Установлені судом фактичні обставини справи 11 березня 2021 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зареєстровано шлюб, про що 11 березня 2021 року складено відповідний актовий запис №20, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 11 березня 2021 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] »(а.с.37). За час перебування у шлюбі у подружжя народилося 2 (двоє) дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 17 вересня 2021 року (а.с.11), син [PERSON] , [INFO] , згідно з копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 7 лютого 2023 року (а.с.9). Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, що свідчить про остаточний розпад сім`ї. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Позиція суду Згідно зі статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. На підставі статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Із огляду на частину другу статті 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не бажає зберігати шлюб з відповідачем. Отже, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Суд уважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно із абзацом другим частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved