Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

23.12.2025 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача аліменти на утримання на утримання сина у розмірі 12 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту подання даної позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого народився син. Протягом останніх більше 3 років сторони проживають окремо. Відповідач постійно проживає у Республіці Італія, м. Абб`ятеграссо (посвідка реєстрації постійного місця проживання [PERSON] додається). Син [PERSON] зареєстрований та проживає з Позивачкою в Україні. Починаючи з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, тобто з серпня 2022р. і по даний час, син сторін знаходиться на повному утриманні та фінансовому забезпеченні Позивачки. Відповідач заперечує свій обов`язок по утриманню дитини, ігнорує неодноразові звернення Позивачки щодо необхідності його фінансової участі у вихованні дитини та майже взагалі припинив спілкуватися з сином, у зв`язку з чим позивач самостійно здійснює утримання спільної з відповідачем дитини та для захисту її прав на належне матеріальне забезпечення звернулась до суду з цим позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити заявлені вимоги. У судове засідання відповідач не з`явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання за адресою зареєстрованого місця проживання. Також відповідач не скористався своїм правом надання суду відзиву на позовну заяву. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом в судовому засіданні встановлено, що 12 листопада 2005р. між сторнами укладено шлюб, який рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2025р. по справі № 720/2591/25 розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками дитини є [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Водночас, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як зазначила позивач в позовній заяві, дитина проживає разом з нею. Відповідач не надав суду доказів на спростування зазначеної обставини. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При зверненні до суду з позовом позивач зазначила, що вона самостійно здійснює утримання дитини та відповідач не надає кошти на утримання спільного сина. Відповідач не надав суду доказів на спростування зазначеного, зокрема, надання коштів на утримання сина. Таким чином, судом встановлено, що утриманням сина займається позивачка, відповідач коштів на його утримання не надає. Оскільки відповідач не надав суду доказів, що він сплачував добровільно аліменти на утримання сина для належного його матеріального забезпечення, а судом встановлено, що відповідач не приймає участь в матеріальному забезпеченні дитини, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто 23.12.2025 року. Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 12 500,00 грн., позивач, які обґрунтувала наступним. Витрати на їжу, оскільки відповідно до рекомендацій Міністерства охорони здоров`я України щодо основ здорового харчування дітей відповідного віку, щотижневий раціон дитини обов`язково повинен включати: сезонні овочі та фрукти, соки, сухофрукти, зернові, злакові та бобові, різні види м`яса та риби, яйця, молоко та молочні продукти, рослинні жири. Враховуючи те, що син сторін [PERSON] , має алергічні реакції на певні види продуктів, тому потребує особливого раціону харчування. Таким чином, орієнтовний місячний розрахунок витрат на харчування дитини сторін складає 7000 грн. Витрати на одяг та взуття вказувала, що нею враховувались необхідність придбання: верхнього сезонного одягу, повсякденного та святкового одягу, спортивного одягу, спідньої білизни, піжам, аксесуарів (шапки, рукавиці, ремені, тощо). Крім того, дитина має потребу у спеціалізованому ортопедичному взутті та ортопедичних устілках, що підтверджується висновком лікаря-травматолога. Отже, з урахуванням постійного фізичного росту дитини та необхідністю частої зміни одягу та взуття орієнтовний річний розрахунок витрат на одяг та взуття сина сторін складає 30 000 грн., відповідно 2500 грн. на місяць. Витрати на діагностику та лікування. Син сторін [PERSON] , потребує постійного амбулаторного та періодично стаціонарного лікування за станом здоров`я, за діагнозами: хронічний бронхіт з астматичним компонентом та вальгусна деформація гомілковостопного суглобів, що підтверджується довідкою № 507, виданою ТОВ «Центр сімейної медицини «Данко». Враховуючи планові та позапланові відвідування вузькопрофільних лікарів, планові та позапланові обстеження та лабораторні дослідження, купівлю ліків та іншого медичного приладдя, такі витрати приблизно становлять 2000 грн. на місяць. Витрати на заняття спортом та розвиток індивідуальних здібностей. Так, син сторін, відвідує спортивну секцію баскетболу у ГО «БК Буковинські зорі», вартість таких занять становить 1500 грн. на місяць, що підтверджується довідкою вих. №1 від 12.12.2025р.. Крім того, для занять відповідним видом спорту необхідною є спортивна амуніція (кросівки, форма, тощо), яку необхідно змінювати приблизно раз на рік. Участь у змаганнях, які можуть проводитись і за межами м. Чернівці (проїзд оплачується окремо), також є платною. Таким чином витрати на заняття спортом та розвиток індивідуальних здібностей, з урахуванням вартості спортивного одягу, місячних абонементів та плати за участь у змаганнях, становлять орієнтовно 2 500 3 000 грн. на місяць. Витрати на навчання До таких витрат Позивачка відносить витрати на: канцелярське приладдя, додаткові позашкільні заняття з вузькопрофільних предметів, купівля книжок та робочих друкованих зошитів. Орієнтовний місячний розрахунок таких витрат становить 1000 грн. Витрати на відпочинок та розваги. Вказувала, що витрати розраховані з урахуванням витрат на: щорічне оздоровлення на морі або в горах (орієнтовно 20 000 грн. на рік); організацію святкування дня народження сина (орієнтовно 10 000 грн.); витрати на подарунки для дітей, чиї свята відвідує дитина (приблизно до 8 000 грн. на рік); відвідування парків розваг, атракціонів, кінотеатрів, кімнат відпочинку, тощо (орієнтовно 7 000 грн. на рік), купівля іграшок (приблизно до 5000 грн. на рік). Таким чином, орієнтовні витрати на відпочинок, розваги та дозвілля на сина становить близько 50 000 грн. на рік, тобто приблизно 4 000 грн. на місяць. Окрім вказаних витрат, постійними є витрати на засоби індивідуальної гігієни, такі як мило, шампуні, туалетний папір, зубні щітки та пасти, відвідування перукарні, що в середньому складає 800 грн. на місяць. Крім того, дитина потребує забезпечення його меблями, відповідно до їх віку, постільною білизною, рушниками, подушками, ковдрами, посудом, тощо, а також, з урахуванням вимог дистанційного навчання та діджиталізації навчального процесу відповідними технічними засобами (комп`ютерами, планшетами, тощо) та оплатою мобільного зв`язку. Отже, щомісячні витрати на задоволення усіх побутових, освітніх, культурних та соціальних потреб сина сторін становлять приблизно 25 000 грн. Таким чином, враховуючи усі вище перелічені витрати, які є необхідними для повноцінного, гармонійного розвитку дитини, а також законодавчо визначений обов`язок батьків в однаковій мірі приймати участь у вихованні та утриманні дітей, та право вибору способу стягнення аліментів - вважаю, що доцільним буде стягувати аліменти у твердій грошовій формі, у розмірі 12 500 грн. на місяць. Враховуючи вищевикладене, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан її здоров`я дитини, враховуючи обов`язок батька по утриманню дитини, відсутність доказів щодо фінансового становища позивача та відповідача, судом не встановлено, що відповідач не є працездатним та не має можливості працювати та отримувати дохід, чи має інших осіб на утриманні, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 12 500,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved