Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Вако М. Ю., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 29 січня 2021 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) за актовим записом № 10. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що з перших днів подружнього життя у них була дружня сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і стосунки між ними зіпсувались. Вони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дитини, однак їм це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у вересні 2025 року. Стверджувала, що вона з відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Спору щодо поділу спільного майна подружжя та щодо утримання дитини між сторонами немає. Посилаючись на наведені вище обставини просила суд шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 29 січня 2021 року Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) за актовим записом № 10, розірвати, а також не надавати строку на примирення, судові витрати віднести за її рахунок та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2026 року відкрито провадження в цій справі за позовом [PERSON] у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням /викликом/ сторін. Своїм правом подати відзив на позовну заяву [PERSON] відповідач [PERSON] не скористався. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Вако М. Ю. у судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Водночас позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Вако М. Ю. подали до суду заяви, відповідно, від 30.01.2026 та 11.02.2026, в яких просили розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, позов підтримали повністю та просили його задовольнити (а.с.38, 42,43). Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, однак подав до суду 09.02.2026 заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності (а.с.40). З огляду на наведене вище суд уважає за можливим розглянути цю справу за відсутності сторін за наявними матеріалами, які є достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі та об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає таке. Судом установлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстрований 29.01.2021 Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) за актовим записом № 10, що підтверджується наявним у матеріалах справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.01.2021. Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] » змінено на прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьком є відповідач [PERSON] , [INFO] , а матір`ю позивачка [PERSON] , [INFO] (а.с.18-20). Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду, зокрема, положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічне положення закріплено і в ч. 1 ст. 24 СК України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно зі ст. 111 СК України суд уживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим продовжувати шлюбні відносини, а відтак суд не вживає заходи щодо їх примирення. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як установлено судом, подружні стосунки між сторонами припинені з причин різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові і довіри один до одного та припинення шлюбних відносин у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з цим позовом про розірвання шлюбу. З огляду на наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд доходить висновку, що примирення і подальше подружнє життя сторін не є можливим та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Отже, враховуючи зазначене вище, у тому числі бажання обох сторін розірвати шлюб, а також

Outcome: approved