Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

У лютому 2026 року до Менського районного суду звернувся [PERSON] , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві зазначається, що у січні 2026 року заявник звернувся до Головного управління ПФУ у Чернігівській області з заявою про призначення пенсії за віком, надавши при цьому документи, які необхідні для призначення пенсії. При огляді правовстановлюючих документів спеціалістами пенсійного фонду були встановлені розбіжності у написанні прізвища, імені та по батькові заявника, які не відповідають його паспортним даним. Підтвердити факт належності вказаних документів заявнику можливо лише в судовому порядку, в зв`язку з чим він і звернувся і до суду. Заявник [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують та просять задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість проведення розгляду справи без учасників справи, на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Турка Львівської області, що підтверджується його паспортом серії [NUMBER] , копія якого додана до матеріалів справи (а.с.13-14). У зв`язку з досягненням пенсійного віку заявник звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про призначення йому пенсії за віком, проте йому відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що в наданій ним архівній довідці наявні розбіжності в написанні прізвища, імені, по батькові, які не відповідають паспортним даним (а.с.17-18). Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Згідно з пунктами 23, 24 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів. Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення. Отже, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі її відсутності, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року у справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року у справі № 466/656/17, від 21 травня 2020 року у справі № 550/927/17, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22. Тобто, пріоритетними перед відомостями у первинних документах є записи у трудовій книжці. Відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої колгоспом «Надзбруччя» с. Суходіл Гусятинського р-ну від 24 травня 1991 року, всі записи про трудову діяльність [PERSON] , чітко зазначені та відповідають відомостям занесених до архівної довідки № 560 від 14 листопада 2025 року. Те, що вказана трудова книжка належить заявнику, стверджується повним співвпадінням її прізвища, імені та по батькові, вказаного в паспорті, повним співвпадінням дня, місяця та року народження, які зазначені в паспорті. Разом з тим, у архівні довідці № 560 від 14 листопада 2025 року про трудовий стаж і заробітну плату за 1989-1994 р.р. архівного фонду ТОВ «Надзбруччя» с. Суходіл Гусятинського району, містяться відомості про роботу у колгоспі «Ленініським шляхом», колгоспі «Надзбруччя», селянській спілці «Надзбруччя» с. Суходіл Гусятинського району, наявні розбіжності в написанні прізвища, ім`я та по батькові, які не відповідають паспортним даним, а саме: - [PERSON] «так у документах» - 1990 рік (згідно книги обліку розрахунків по оплаті праці); - [PERSON] «так у документах» - 1991 рік (згідно книги обліку розрахунків по оплаті праці); - [PERSON] «так у документах» - 1992 рік (згідно книги обліку розрахунків по оплаті праці); - [PERSON] «так у документах» - 1993, 1994 роки (згідно книг обліку розрахунків по оплаті праці); - [PERSON] (1965 року народження) «так у документах» - 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994 роки (згідно книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника); Належність заявнику архівної довідки також підтверджується Формою РС-право від 08 січня 2026 року про зарахування пенсійним фондом страхового стажу заявника. Таким чином, скорочення (не повне зазначення) в написанні по батькові заявника у правовстановлюючих документах, які підтверджують страховий стаж, порушує його права і є наслідком довільного перекладу з російської особами, які заповнювали та видали документи українською мовою. Враховуючи, що відомості вказані в архівній довідці № 560 від 14 листопада 2025 року, виданої завідувачем комунальної архівної установи «Трудовий архів Гусятинської селищної ради», співпадають з відомостями про роботу, вказаними в трудовій книжці [NUMBER] , а анкетні дані заявника про народження співпадають з анкетними даними особи зазначеної в трудовій книжці [NUMBER] , тому є всі підстави вважати, що вказана архівна довідка належить саме заявнику [PERSON] . Оригінали всіх вище вказаних документів знаходяться у заявника, будь яких інших осіб, які б претендували на них, судом не встановлено. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення відповідно до факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved