Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ABH0CT155101608973881384 від 26.12.2020, у розмірі 13 911 (тринадцять тисяч дев`ятсот одинадцять) гривень 94 копійки та судові витрати у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 26.12.2020 року, [PERSON] уклала з Банком кредитний договір № ABH0CT155101608973881384, щодо надання кредиту у розмірі 10 000 гривень, на 41 місяців (тобто до 25.05.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50,00% щорічно та комісії в розмірі 0,00 гривень (кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту). Позивач вказує на те, що відповідач при підписані анкети - заяви підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в анкеті-заяві. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 10 000 гривень на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 25.05.2024 року, терміном на 41 місяць, зі сплатою процентів у розмірі 50,00% річних, без сплати банку комісії. Вказує, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 25.12.2025 відповідач має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 13 911 (тринадцять тисяч дев`ятсот одинадцять) гривень 94 копійки, з яких: - 7 815 (сім тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 58 копійок - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 6 096 (шість тисяч дев`яносто шість) гривень 36 копійок - загальний залишок заборгованості за процентами; - 0,00 гривень - загальний залишок заборгованості за комісією; - 0,00 гривень - загальний залишок заборгованості за пенею. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ «Акцент-Банк», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості станом на 25.12.2025 та судовий збір. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлена про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням на адресу зареєстрованого місця проживання. Відзиву, клопотань чи будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не подавала (а.с. 39-40). Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленою. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилала. У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що 26.12.2020 [PERSON] підписала анкету-заяву, відповідно до якої підтвердила, що я ознайомлена з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк», Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники, які їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 7, 15). Анкета-заява, заява про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту, паспорт споживчого кредиту були підписані відповідачем відповідно до ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 5-7, 15). Засвідчивши своїм електронним підписом анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту, заяву про надання послуги «Швидка гротівка», таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за цим договром, вона погодилася, що ознайомлена з паспортом поживчого кредиту, в якому також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення стоків платежів за будь-якими із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, зобов`язався виконувати ці Умови та Правила і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Акцент-Банку www.a-bank.com.ua. Відповідності до умов Кредитного договору №ABH0CT155101608973881384 від 26.12.2020 та паспорту споживчого кредиту до нього, щодо надання кредиту у межах послуги «Швидка готівка» [PERSON] отримала від Банку 10 000 гривень на платіжну картка, на платіжну картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту № 5375235210183156, строком на 36 місяців (тобто до 26.12.2026) зі сплатою процентів у розмірі 50,00 % на рік та комісії у розмірі 0,00 гривень; Розмір щомісячного платежу - 544,55 гривень; Загальні витрати за кредитом - 9469,54 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 19469,54 гривень. Реальна річна процентна ставка - 64,5 відсотків річних. Також у паспорті споживчого кредиту передбачені наступні застереження: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. У наслідку прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит предбачена сплата: пеня - у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочки, але пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Підпис споживача: підтверджено простим електроним підписом за номером телефону, що ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських шляхом ведення ОТР-пароля, отриманого на мобільний телефон, 2020-12-26 [NUMBER] (зв. бік а.с. 6, 7, зв.бік а.с. 7). Укладаючи Кредитний договір сторони вчинили дії визначені ст. 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101608973881384 від 2020-12-26 року, паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», Графік погашення кредиту у вигляді таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит КЕП у мобільному додатку за допомогою відкритого ключа цифрового підпису № [NUMBER], що буде використовуватись для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення її дій згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також визнала, що електронний підпис є аналогом її власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що усі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею з використанням електронного підпису (а.с. 15). Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. (справа №382/327/18). Згідно меморіального ордеру № TR.16195559.16583.65455 від 26.12.2020, АТ «А - БАНК» перерахувало [PERSON] грошові кошти на відкритий банківський рахунок, у розмірі 10 000 гривень із зазначенням призначення платежу: Видача кредиту згідно договору № ABH0CT155101608973881384 від 26/12/2020 (а.с. 10). Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування кредитними коштами. Долучений до позову розрахунок заборгованості та виписка по кредит за період часу з 26.12.2020 по 24.12.2025, підтверджують розмір заборгованості за кредитним договором, адже містять детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду (а.с. 8-9, зв.бік а.с. 10-12). Суд бере до уваги, що виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта, так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника. До такого правового висновку дійшов Верховний суд у постановах: від 30.11.2022 №214/6975/15-ц; від 25.11.2022 №1512/2-214/11; від 21.09.2022 №381/1647/21; від 01.08.2022 №369/11694/15-ц; від 06.07.2022 №128/2269/20; від 01.06.2022 №172/35/16; від 31.05.2022 №194/329/15-ц; від 25.05.2022 №219/7527/16; від 25.05.2022 №645/59/16-ц; від 20.05.2022 №336/4796/18; від 09.02.2022 №161/5648/20; від 02.02.2022 №205/7751/16-ц. Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачка повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором. З розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором №ABH0CT155101608973881384 від 26.12.2020 станом на 25.12.2025 становить у загальному розмірі 13 911 (тринадцять тисяч дев`ятсот одинадцять) гривень 94 копійки, з яких: 7 815 (сім тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 58 копійок - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6 096 (шість тисяч дев`яносто шість) гривень 36 копійок - загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 гривень - загальний залишок заборгованості за комісією; 0,00 гривень - загальний залишок заборгованості за пенею, що також підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором (а.с. 8-9, зв.бік а.с. 10-12). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, згідно якої стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Надані виписки сформовані ФГВФО на підставі норм чинного законодавства (зв.бік а.с. 15-17). Згідно з пунктом 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634, ч. 2 ст. 639, ст. 207, ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642, ч.ч. 1, 2 ст. 1069, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Також варто зазначити, що при стягненні неустойки (пені, штрафів) за даним договором слід використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто Закону України «Про споживче кредитування». У відповідності до п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» даного закону, У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (набирав чинності 24.12.2023 р., +30 днів = 23.01.2024 р.), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Слід зазначити, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом №3498- IX (набрав чинності 24.12.2023 р., +30 днів = 23.01.2024 р.) вимога пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Статтями 610 та 611 ч. 1 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду: Клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача (оригінал наявний у позивача); Заява про внесення даних ЄДРПОУ позивача до додаткових відомостей про учасника справи при реєстрація справи у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд»; Копія кредитного договору ABH0CT155101608973881384 (Заяви клієнта та паспорту споживчого кредиту) (оригінал наявний у сторін); Копія графіку погашення (оригінал наявний у сторін); Розрахунок заборгованості (оригінал додається); Меморіальний ордер на списання коштів з кредитного рахунку (оригінал додається); Виписка по рахунку на підтвердження погашень (оригінал додається); Довідка з результатом перевірки електронного кабінету відповідача (оригінал додається); Копія паспорту відповідача (оригінал наявний у відповідача); Копія Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку (оригінал наявний у позивача); Копія виписки з ЄДР (оригінал наявний у позивача); Копія листа НБУ щодо банківської ліцензії (оригінал наявний у позивача); Копія витягу з державного реєстру банків (оригінал наявний у позивача); Витяг зі Статуту АТ «А-БАНК» (сторінки 1, 2, 34, 35, 36, 46, 47, 48) (оригінал Статуту наявний у позивача); Копія довіреності представника позивача (оригінал наявний у позивача); Платіжне доручення про сплату судового збору (оригінал додається); Докази направлення позову з додатками Відповідачу. Суд зауважує, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Акцент-Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову. У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості у загальному розмірі 13 911 (тринадцять тисяч дев`ятсот одинадцять) гривень 94 копійки, з яких: 7 815 (сім тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 58 копійок - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6 096 (шість тисяч дев`яносто шість) гривень 36 копійок - загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 гривень - загальний залишок заборгованості за комісією; 0,00 гривень - загальний залишок заборгованості за пенею, станом на 25.12.2025. Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, враховуючи, що [PERSON] узятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконала, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надала, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 13 911 (тринадцять тисяч дев`ятсот одинадцять) гривень 94 копійки, з яких: 7 815 (сім тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 58 копійок - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6 096 (шість тисяч дев`яносто шість) гривень 36 копійок - загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 гривень - загальний залишок заборгованості за комісією; 0,00 гривень - загальний залишок заборгованості за пенею, станом на 25.12.2025. Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За приписами ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачених під час подачі позовної заяви в електронному виді через підсистему ЄСІТС - Електронний Суд.

Outcome: approved