Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,1906 га. Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. Спадщину прийняла позивачка [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент смерті. Іншими спадкоємцями є діти [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які своїми письмовими заявами відмовилися від спадкового майна. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачці було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] , кожен зокрема, не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач Маневицька селищна рада Камінь-Каширського району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 грудня 2023 року. Відповідно до витягу з погосподарських книг по с. Гута-Лісівська за 1965-2023 роки та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 208 від 28 січня 2025 року, по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,1960 га та 0,84 га, належать [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавець до дня смерті постійно була зареєстрована та проживала за вказаною адресою разом із онукою [PERSON] . Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Іншими спадкоємцями є діти [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16-17). Як убачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 493172 від 03 квітня 2007 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,1906 га(а.с. 18). Згідно з висновком Маневицького архітектурно планувального підприємства від 27 січня 2025 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в [ADDRESS] , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 41). За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України унормовано, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 100/02-31 від 27 січня 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , а також земельну ділянку, площею 1,1906 га (а.с. 33). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 145/01-16 від 20 лютого 2026 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 54 за 2024 рік. 25 квітня 2024 року із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , 17 березня 2024 із заявами про відмову від спадщини звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved