Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.04.2020 року між АТ ''Альфа-Банк'' і [PERSON] укладено кредитний договір №491023954, а 20.09.2021 року між АТ ''Альфа-Банк'' та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу №3, згідно якого АТ ''Альфа-Банк'' передали ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" за плату належні права вимоги, в тому числі за кредитним договором №491023954 від 27.04.2020 року. [PERSON] не виконує зобов`язань за вказаним договором, припинила повертати кредит у строки передбачені договором, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав клопотання в якому просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с.40-43). Відповідач у судове засідання не з`явилася, від її представника надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог, розгляд справи провести без участі відповідача та його представника. В обгрунування зазначила, що позивачем не доведено факту наявності заборгованості, оскільки враховуючи положення Договору факторингу № 3, який визначає яке саме право переходить до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», та враховуючи графік платежів, який є додатком № 1 до угоди про надання кредиту № 491023954 від 27.04.2020 року, відповідач має прострочену заборгованість по щомісячним платежам з 27.04.2020 по 20.09.2021, в загальному розмірі 13487,80 грн., право на стягнення якої перейшло до позивача. Однак, згідно виписки по рахунку, що є первинним бухгалтерським документом, [PERSON] здійснювала платежі на погашення заборгованості за кредитним договором №491023954 від 27.04.2020 року. На момент набуття права вимоги позивачем, тобто станом на 20.09.2021, заборгованість [PERSON] за кредитним договором була повністю погашена, оскільки згідно з наданої до суду виписки по особовому рахунку вбачається, що відповідачкою станом на 20.09.2021 року було погашено відсотки у розмірі 11406,60 грн. і тіло у розмірі 20508,93 грн., що є ціною позову. Крім того, жодних належних і допустимих доказів того, що за укладеним 20.09.2021 року договором факторингу №3 до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 491023954, матеріали справи не містять. Представлені акти приймання-передачі реєстру боржників до вказаних договорів містять лише загальну кількість переданих боржників без їх ідентифікації. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначили, що матеріали справи не потребували та не місять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа не є складною, враховуючи усталену практику, заявник вважає, що визначений до відшкодування гонорар, є завищеним і не являється співмірним, обґрунтованим і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а також є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг у аналогічних справах, а тому є підстави для зменшення відшкодування витрат на правничу допомогу, тому подали письмове клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу з 9200 грн. до 2564,32 грн. (а.с.44-94). Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що надані позивачем виписки по рахунку є доказами видачі кредиту та наявності заборгованості, які у сукупності з умовами креитного договору та розрахунком заборгованості підтверджують наявність заборгованості. Факт виконання умов договору факторингу від 20.09.2021 року підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 20.09.2021 року та платіжним дорученням, за яким позивач перерахував АТ ''Альфа-Банк'' зазначені у п.4.2 договору факторингу грошові кошти. Вказане свідчить про беззаперечний факт набуття права вимоги позивача до відповідача за спірним кредитним договором. Крім того, очевидним є той факт, що за умови не набуття права вимоги позивачем до відповідача та невиконання сторонами договору факторингу своїх зобов`язань, АТ ''Альфа-Банк'' не передали б матеріали кредитної справи відповідача позивачу (а.с.95-99). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 27.04.2020 року між АТ ''Альфа-Банк'' і [PERSON] укладено Угоду про надання кредиту №491023954, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ ''Альфа-Банк''. Відповідно Оферти на укладання угоди про надання кредиту №491023954 [PERSON] отримала кредит у розмірі 20508,93 грн., строком на 60 місяців, з фіксованою процентною ставкою 39,90 % річних, дата повернення кредиту 28.04.2025 року, кредит надано для повернення заборгованості за кредитним договором №630942483 від 08.06.2018 року. Крім того, [PERSON] підписала анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ ''Альфа-Банк'' на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ ''Альфа-Банк'', паспорт споживчого кредиту та графік платежів (а.с.6-8). 20.09.2021 року між АТ ''Альфа-Банк'' та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу №3, згідно якого АТ ''Альфа-Банк'' передали ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" за плату належні права вимоги, в тому числі за кредитним договором №491023954 від 27.04.2020 року, на підтвердження чого долучено договір факторингу №3 від 20.09.2021 року, платіжну інструкцію №559 від 20.09.2021 року, витяг з додатку до договору факторингу №3 від 20.09.2021 року (а.с.9-15). Виписки АТ ''Сенс Банк'' по особовим рахункам [PERSON] з 27.04.2020 по 20.09.2021 свідчать про перерахування кредитних коштів відповідачу, а також відображено, що 20.09.2021 відбулося згортання активу у зв`язку з продажем згідно дог. факторингу №3 від 20.09.2021 на суму 31915,73 грн. (а.с.16-17). Розрахунок заборгованості проведений ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" станом на 20.09.2021 року свідчить, що загальна сума заборгованості 31915,73 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 20508,93 грн., за відсотками 11406,80 грн. (а.с.19). Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що копія договору факторингу та реєстру права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах, отже до ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" перейшли права вимоги за кредитними договорами, [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором. Доводи відповідача про погашення нею заборгованості не беруться судом до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами, відповідачем не надано доказів на спростування наявності заборгованості, посилання відповідачки про погашення заборгованості, що відображено у виписці не відповідає дійсності, оскільки у виписці відображено, що 20.09.2021 відбулося згортання активу у зв`язку з продажем згідно дог. факторингу №3 від 20.09.2021 на суму 31915,73 грн., а не через погашенням заборгованості відповідачем. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що у зв`язку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору, підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме договір про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024 року, укладений між ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" та адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною, акт приймання-передачі наданих послуг №4 від 02.06.2025 року, платіжну інструкцію №2705 від 10.06.2025 року. Розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним, даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, зважаючи на подане клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

Outcome: approved