Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

11 листопада 2025 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Руденко Ю.В., звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , треті особи: Комунальне підприємство «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Товарна біржа «Криворізька», у якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений на Криворізькій філії Придніпровської товарної біржі 26 березня 1999 року між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову посилається на те, що 26.03.1999 між [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , що діяв на підставі довіреності, що була посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Сербіним Н.Г. 27.02.1999 в реєстрі за № 527 від імені [PERSON] , було укладено договір міни належних ним на праві власності об`єктів нерухомості . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно п. 2 Договору були власниками двокімнатної квартири загальною площею 44, 70 кв. м, житловою площею 27, 50 кв. м, як знаходилася за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру належало їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.03.1999, зареєстрованого в БТІ м. Кривого Рогу 26.03.1999 в реєстровій книзі за № 168П-284. Інвентаризаційна оцінка 10 874 гривень. [PERSON] згідно п. 3 Договору був власником трикімнатної квартири загальною площею 64, 26 кв. м, житловою площею 43, 60 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Криворізька» 19.02.1999 за № 001/427-Н, зареєстрованого в БТІ м. Кривого Рогу 19.02.1999 в реєстровій книзі за № 57П- 257-257. Інвентаризаційна оцінка 19 397 гривень. Квартири, що обмінювалися сторонами за Договором, згідно п. 4 були оцінені сторонами по 19 397 гривень кожна та були обміняні без доплати. Вищевказаний Договір укладений на виконання біржової угоди, зареєстрованої на товарній біржі «Криворізька» 26.03.1999 за № 455-Н. Після обміну квартира [ADDRESS] зареєстрована в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в реєстровій книзі під номером 57П стр 257 запис 257 02.04.1999, що підтверджується штампом Криворізького бюро технічної інвентаризації в Договорі. [INFO] [PERSON] помер, про що Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради 22.04.2025 складено відповідний актовий запис № 1732, Свідоцтво про смерть видано 22.04.2025 серії [NUMBER] . Те, що Позивач є дружиною [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про одруження від 02.03.1976 серії [NUMBER] , актовий запис № 592 від 05.07.1969, складений Іллічівським рай РАЦСом м. Одеса. Згідно Довідки № 42813 від 25.10.2025, виданої за відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади станом на 21.04.2025 за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були зареєстровані разом за вказаною адресою з 06.04.1999 (копія додається). 25.10.2025 Приватним нотаріусом Дацко Я.О. за заявою Позивача заведена спадкова справа № 74779708, 101/2025 за померлим [PERSON] про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (копія Витягу зі Спадкового реєстру № 83024164 від 25.10.2025 додається). Оскільки Позивач прийняла спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦКУ, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона є єдиним спадкоємцем. 25.10.2025 приватним нотаріусом Дацко Я.О. Позивачу видана постанова про відмову вчинення нотаріальних дій через недотримання вимог закону до посвідчення договорів відчуження нерухомого майна, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме: відсутність нотаріального посвідчення Договору міни нерухомого майна, укладеного 26.03.1999 на Товарній біржі «Криворізька» (копія додається). Отже, у Позивача виникла необхідність звернутися до Суду з проханням визнати дійсним Договір міни нерухомого майна від 26.03.1999, укладеного на Товарній біржі «Криворізька» між її членами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , власників майна за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , власником майна за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час виникла необхідність у визнанні угоди дійсною, оскільки у інший спосіб позивач позбавлена можливості реалізувати свої права на розпорядження майном. Ухвалою судді від 19 листопада 2025 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді від 29 січня 2026 року витребувано від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дацка Ярослава Олексійовича завірену належним чином копію спадкової справи № 101/2025, за померлим [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвала виконана 05 лютого 2026 року. Ухвалою суду від 25.02.2026 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Руденко Ю. В. в підготовче судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи надали письмове клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак в підготовче судове засідання не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи Комунальне підприємство «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Товарна біржа «Криворізька», про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак в підготовче судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За викладених обставин, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.03.1999 між [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , що діяв на підставі довіреності, що була посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Сербіним Н.Г. 27.02.1999 в реєстрі за № 527 від імені [PERSON] , було укладено договір міни належних ним на праві власності об`єктів нерухомості. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно п. 2 Договору були власниками двокімнатної квартири загальною площею 44, 70 кв. м, житловою площею 27, 50 кв. м, як знаходилася за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру належало їм на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.03.1999, зареєстрованого в БТІ м. Кривого Рогу 26.03.1999 в реєстровій книзі за № 168П-284. Інвентаризаційна оцінка 10 874 гривень. [PERSON] згідно п. 3 Договору був власником трикімнатної квартири загальною площею 64, 26 кв. м, житловою площею 43, 60 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі «Криворізька» 19.02.1999 за № 001/427-Н, зареєстрованого в БТІ м. Кривого Рогу 19.02.1999 в реєстровій книзі за № 57П- 257-257. Інвентаризаційна оцінка 19 397 гривень. Квартири, що обмінювалися сторонами за Договором, згідно п. 4 були оцінені сторонами по 19 397 гривень кожна та були обміняні без доплати. Договір укладений на виконання біржової угоди, зареєстрованої на товарній біржі «Криворізька» [INFO] за № 455-Н. [INFO] [PERSON] помер, про що Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради 22.04.2025 складено відповідний актовий запис № 1732, Свідоцтво про смерть видано 22.04.2025 серії [NUMBER] . Те, що Позивач є дружиною [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про одруження від 02.03.1976 серії [NUMBER] , актовий запис № 592 від 05.07.1969, складений Іллічівським рай РАЦСом м. Одеса. Згідно Довідки № 42813 від 25.10.2025, виданої за відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади станом на 21.04.2025 за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були зареєстровані разом за вказаною адресою з 06.04.1999. 25.10.2025 Приватним нотаріусом Дацко Я.О. за заявою Позивача заведена спадкова справа № 74779708, 101/2025 за померлим [PERSON] про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (копія Витягу зі Спадкового реєстру № 83024164 від 25.10.2025). Відповідно до ст. 124 Конституції України,ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих іперехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбаченостаттею 15 Закону України «Про товарну біржу» № 1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року, згідно ч. 2 якої - угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Положеннями ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин України. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно з п. 2ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами № 15 від 15 травня 1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними», з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, у період укладання спірного договору купівлі-продажу існував пробіл у чинному законодавстві, оскільки згідно ст. ст.242,227 ЦК України(1963 року) договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Разом з тим, у відповідності зі ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню. За загальним правилом, право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (ч. 1ст. 128 ЦК УРСР), а у відповідності до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Як убачається з положень укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони за договором - уклали даний договір, здійснили купівлю-продаж належного продавцю на праві власності нерухомого майна. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як покупцями, усі умови за договором виконані. Згідно з п. 3 вищевказаного Договору об`єкт нерухомості проданий [PERSON] за 19 397 гривень, які були повністю отримані Продавцем від Покупця до підписання договору. Доказів того, що сторони заперечували укладений договір, згідно до вимог ст. 237 ЦК України, суду не було надано, а тому, суд вважає укладений договір дійсним. Оскільки, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , повністю виконали умови договору купівлі-продажу, сплатила за придбане майно грошові кошти, фактично володіє об`єктом нерухомості, право власності було зареєстровано за нею у встановленому на час спірних правовідносин порядку, угода купівлі-продажу не визнавалась недійсною, таким чином він на підставі ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст. 49 Закону України «Про власність» набула право власності на спірний об`єкт нерухомості і правомірно володіла ним. Передбачених законом підстав для не визнання дійсним неоспореного договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості в судовому порядку не має. Таким чином, суд вважає, що сторони в договорі домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу об`єкту нерухомості, факт повного виконання договору встановлений, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визнання угоди дійсною підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved