Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

У вересні 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] (третя особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Христинівської міської ради Черкаської області) про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 04.04.2017 між сторонами у справі було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач у 2022 році залишила сім`ю та ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання дітей. Постановою Монастирищенського районного суду від 18.04.2024 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Постановою Христинівського районного суду від 24.12.2024 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП. Відповідачка життям своїх доньок не цікавиться, жодної участі у їх вихованні не приймає, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач самостійно доглядає та виховує спільних з відповідачкою неповнолітніх доньок, а також виконує всі батьківські обов`язки. З наведених вище обставин та через те, що відповідачка по справі взагалі не спілкується та не підтримує стосунки зі своїми доньками, позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. В судовому засіданні неповнолітня дитина [PERSON] пояснила, що вона не бачила матір та не спілкується з нею вже довгий час, проживає разом з татом, перебуває на повному його утриманні, не заперечує проти задоволення позову. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач до суду не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, просила суд його задовольнити. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 24.12.2024 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.04.2017 Христинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 30. Як вбачається зі Свідоцтва про народження, виданого 31.05.2018 Христинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 62, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як вбачається зі Свідоцтва про народження, виданого 04.02.2022 Христинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 15, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно характеристики, наданої 19.08.2025 виконавчим комітетом Христинівської міської ради, [PERSON] характеризується позитивно, постійно мешкає в с. Шукайводи, працює, один виховує неповнолітніх доньок: [PERSON] та [PERSON] , розлучений. [PERSON] з 02.06.2025 працює в ТОВ «Вороновицьке ХПП» на посаді водія та отримує зарплату. Як вбачається з відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18.04.2024 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 24.12.2024 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП. Як вбачається з довідки від 21.08.2025, [PERSON] є вихованкою дитячого садочка «Берізка» Шукайводської гімназії Христинівської міської ради Черкаської області. Дитина виховується в неповній сім`ї, батько [PERSON] приймає активну участь у вихованні та навчанні дівчинки, відвідує батьківські збори. Мати [PERSON] участі у вихованні дитини не бере. Як вбачається з довідки від 21.08.2025, [PERSON] навчається у Шукайводській гімназії Христинівської міської ради Черкаської області. Систематично відвідує заняття, відсутня тільки у зв`язку з хворобою. Батько [PERSON] приймає активну участь у вихованні та навчанні дівчинки, відвідує батьківські збори. Мати [PERSON] із дитиною в школі спілкувалась один раз, навчанням доньки не цікавиться, участі у вихованні дитини не бере. У Висновку від 12.02.2025 орган опіки та піклування Христинівської міської ради висловили позицію щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Наразі суд дійшов висновку, що [PERSON] безвідповідально ставиться до питання виховання [PERSON] та [PERSON] . Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Заходи впливу на відповідача виявились безрезультатними, оскільки протягом розгляду справи відповідач для себе належних висновків не зробила, до суду не з`явилась, подальших намірів щодо виховання та утримання дітей не виявила, жодних реальних кроків на це спрямованих не вчинила. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні відповідачем дитини судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що [PERSON] виконувала або намагається виконувати вищезазначені батьківські обов`язки. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] не зашкодить інтересам дітей, їх подальшому вихованню та утриманню. Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що вона не позбавлена у подальшому права вирішувати питання про поновлення її у батьківських правах відносно дітей в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved