Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2019 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне сімейне життя з в ідповідачем не склалося. Вказує, що подружні відносини між ними припинились вже тривалий час, спільного господарства вони не ведуть. Позивачка вважає, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Від позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] надійшли заяви, у яких вони просять розглянути дану справу без їхньої участі, позивачка позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 лютого 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 77 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). У частині 1 статті 21, частині 1 статті 24 СК України йдеться про те, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують сімейних відносин, перспективи поновлення сімейних відносин відсутні. Так як відповідач визнає позовні вимоги, примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved