Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду с позовом, в якому просить визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 135,4кв.м., житловою 72,8 кв.м. розташований за адресою: [ADDRESS] з ганком літ. «а», тамбуром літ. «а1», прибудовами літ. «а2», «а3», «а4», «а5», ганками літ. «а6», «а7» та наступними господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», льохом літ. «В», сараями літ. «Г», «Д», «Е», «К», гаражом літ. «Ж», душем літ. «З», вбиральнею літ. «И», парканом №1, 3,4, воротами з хвірткою №2, свердловиною №5, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] , заповіт після своєї смерті вона не залишила, а тому спадкування відбувається за законом. Інших спадкоємців після її смерті крім нього не має.Спадщину після смерті матері - [PERSON] позивач прийняв, оскільки на час її смерті був зареєстрований та проживав разом з нею. 22 лютого 2022 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом Позивач звернувся до приватного нотаріуса Волкової С.В. за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим нею була заведена спадкова справа № 69185931, номер у нотаріуса 6/2022. Але в робоче місце приватного нотаріуса Волкової С.В. за вказаною адресою 24 лютого 2022 року було влучання російської ракети, а тому відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань було заведено кримінальне провадження № 12023221340000432 за ч.1 ст. 438 КК України, оскільки будинок в якому знаходилось робоче місце нотаріуса був знищений, як архів нотаріуса, документи нотаріального діловодства та бланки нотаріальних документів. У зв`язку з цим, наказом Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції №344/7 від 31.05.2023 року з 1 червня 2023 року нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Волкової Світлани В`ячеславівни була припинена. У якості спадкового майна після смерті [PERSON] залишився житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який зареєстровано в погосподарській книзі Циркунівської сільської ради по селу Циркуни під № 1510001, рік забудови житлового будинку 1962, головою господарства (домоволодіння) значиться [PERSON] , двір відноситься до категорії робочих, земельна ділянка площею 2800кв.м. фонду Циркунівської сільської ради. Але оформити іншим шляхом спадкові права ніж звернутися до суду, позивач змоги не має. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 вересня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2025 року витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 січня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача - адвокат Ворожбіян М.М. надала до суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідач Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області Кабанець В.О. у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, якою зазначив, що заперечень проти позовних вимог не має, в ухваленні рішення полягається на розсуд суду. Дослідивши надані докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 4 червня 2014 року Виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Згідно інформації, наданої Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа №6/2022 була заведена приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Волковою С.В. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в робоче місце приватного нотаріуса [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , 24 лютого 2022 року було влучання російської ракети, а тому було заведено кримінальне провадження № 12023221340000432 за ч.1 ст. 438 КК України, оскільки будинок, в якому знаходилось робоче місце нотаріуса, був знищений, як архів нотаріуса, документи нотаріального діловодства та бланки нотаріальних документів. У зв`язку з цим, наказом Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції №344/7 від 31.05.2023 року з 1 червня 2023 року нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Волкової Світлани В`ячеславівни була припинена. Крім того, відповідно до листа наданого приватним нотаріусом Волковою С.В. від 07 серпня 2025 року №13/01-16, приватна діяльність її по Харківському районному нотаріальному округу припинена 01.06.2023 року. Спадщину після смерті матері [PERSON] [PERSON] прийняв, оскільки на час її смерті був зареєстрований та проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] що підтверджується: -паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданим 19 квітня 2000 року Липецьким відділом УМВС України в Харківській області [PERSON] , в якому відмітка про реєстрацію зазначає проживання з січня 1979 року за даною адресою; -довідкою Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області від 19.08.2025 року № 01-28/1322, відповідно до якої на час смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] був зареєстрований в житловому будинку, головою господарства (домоволодіння) якого значиться [PERSON] , -довідкою Циркунівської сільської ради від 23.02.2022 року № 02-29/117, відповідно до якої розташований за адресою: [ADDRESS] житловий будинок зі службовими будовами і спорудженнями зареєстровано в погосподарській книзі Циркунівської сільської ради по селу Циркуни під № 1510001, рік забудови житлового будинку 1962, головою господарства (домоволодіння) значиться [PERSON] , двір відноситься до категорії робочих, земельна ділянка площею 2800кв.м. фонду Циркунівської сільської ради; -довідкою Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області від 22.08.2025 року № 01-28/1344, відповідно до якої внаслідок повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року територія Циркунівської територіальної громади з 24 лютого 2022 року по 7 травня 2022 року знаходилась в окупації. Після деокупації Циркунівська громада постійно потерпала від артилерійських обстрілів з мінометів та пожеж, які виникали в наслідок обстрілів. В результаті окупації обстрілів та пожеж фактично всі документи, та офісна техніка, які знаходились в приміщеннях Циркунівської сільської ради, були знищені або викрадені, про що було подано заяву до правоохоронних органів; -свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 4 червня 2014 року Виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, відповідно до якого місце смерті [PERSON] с. Циркуни Харківського району Харківської області. Факт родинних стосунків [PERSON] з [PERSON] підтверджується його Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Циркунівською сільською радою Харківського району 30 вересня 1958 року, в якому у якості батьків зазначені [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 26 грудня 2004 року Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області. У якості спадкового майна після смерті [PERSON] залишився житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Циркунівської сільської ради від 23.02.2022 року № 02-29/117, відповідно до якої будинок зареєстровано в погосподарській книзі Циркунівської сільської ради по селу Циркуни під № 1510001, рік забудови житлового будинку 1962, головою господарства (домоволодіння) значиться [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 434902768 від 10.07.2025р. відомості про житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в реєстрі відсутні. Відповідно до довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» від 22.07.2025 року № 2019/2040, згідно архівних матеріалів інвентаризація об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не проводилася, право власності станом на 31.12.2012 року в бюро не зареєстроване. Згідно Технічного паспорта, виготовленого ФОП [PERSON] 16 липня 2025 року за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 135,4кв.м., житловою 72,8 кв.м. з ганком літ. «а», тамбуром літ. «а1», прибудовами літ. «а2», «а3», «а4», «а5», ганками літ. «а6», «а7» та наступними господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», льохом літ. «В», сараями літ. «Г», «Д», «Е», «К», гаражом літ. «Ж», душем літ. «З», вбиральнею літ. «И», парканом №1, 3,4, воротами з хвірткою №2, свердловиною №5. Відповідно до довідки, наданої ФОП [PERSON] б/н від 22.07.2022 року, за адресою: [ADDRESS] самочинні перебудови, перепланування та реконструкції відсутні, зазначений житловий будинок з господарськими спорудами побудований до 05.08.1992 року, що згідно Постанови КМУ від 25.12.2015 року № 1127 засвідчує прийняття в експлуатацію зазначених об`єктів. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022р. № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Згідно із п. 7ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України`тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України (абз. 1 ч. 2ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Так, з 24.02.2022р., тобто з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну на території Харківської області відбувалися активні бойові дії, а відповідно до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом в останній редкації на 10.12.2022р., затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022р., з 25.04.2022р. Циркунівська сільська територіальна громада Харківського району Харківської області є в даному переліку. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Потреба такого способу захисту права власності, як пред`явлення позову про його визнання, виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Відповідно до п. 37 постанови № 5 від 07.02.2014р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно дост. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У п.п. 23, 24постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування`роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. У розділі 2 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29 січня 2009 року, зазначено, що спадкова справа на майно та майнові права померлого на території України спадкодавця може бути заведена тільки одна. Пунктом 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 встановлено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.6 цього пункту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Номер спадковій справі присвоюється один раз і складається з порядкового номера, за яким вона зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ, та зазначається через дріб (дефіс) рік, у якому вона заведена. Вказаним Порядком встановлено випадки, у яких спадкову справу може бути передано іншому нотаріусу, проте процедури відновлення спадкової справи у випадку її втрати чи знищення не передбачено. От же процедури відновлення спадкових справ у випадку їх втрати чи знищення чинним законодавством не передбачено, як і не передбачено повторне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України). Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Також згідно ст. 4 ч. 1 п. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Так, до 01 січня 2013 року державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно здійснювали реєстратори бюро технічної інвентаризації. 3 01 січня 2013 року, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», встановлено необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно та запроваджено ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію речових прав, які виникли до 01.01.2013 року та не були зареєстровані відповідно до законодавства, яке діяло на час їх виникнення. Однак всупереч вимог законодавства державна реєстрація права власності за [PERSON] здійснена не була, оскільки вона не зверталась раніше до відповідного органу з заявою про реєстрацію виниклого права власності на вказаний житловий будинок та належного оформлення документів. Виникнення права власності у [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, [PERSON] своє право власності в БТІ не оформила. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Самі записи у погосподарських книгах визнаються Верховним Судом як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності (Постанови від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13 та у Постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 559/375/16-ц). Системно проаналізувавши докази у справі, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем спадкового майна у вигляді: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 135,4кв.м., житловою 72,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] з ганком літ. «а», тамбуром літ. «а1», прибудовами літ. «а2», «а3», «а4», «а5», ганками літ. «а6», «а7» та наступними господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», льохом літ. «В», сараями літ. «Г», «Д», «Е», «К», гаражом літ. «Ж», душем літ. «З», вбиральнею літ. «И», парканом №1, 3,4, воротами з хвірткою №2, свердловиною №5, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] яка померла [INFO] .

Outcome: approved