Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101720779757066 від 12 липня 2024 року у розмірі 10 089,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 липня 2024 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 6 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 55% на рік строком на 36 місяців. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. [PERSON] порушила зобов`язання, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору. Станом на 24 листопада 2025 року відповідач має заборгованість у розмірі 10 089,50 грн, яка складається з: 5 871,55 грн заборгованість за кредитом; 3 488,47 грн заборгованість за процентами; 729,48 грн пеня. Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати. У судове засідання сторони не викликались. Від відповідача відзив на позов не надходив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду справи, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. 22 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 12 липня 2024 року [PERSON] підписала заяву про надання послуги «Швидка готівка» №ABH0CT155101720779757066, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, таблицею обчислення загальної вартості кредиту становить договір, укладений між сторонами. За умовами договору відповідач просить надати кредит за послугою «Швидка готівка» у розмірі 6 000,00 грн. Строк кредиту 36 місяців, процентна фіксована ставка 55 % на рік. Згідно з п.12 заяви у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Таким чином, між [PERSON] та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "АКЦЕНТ-БАНК" укладено електронний кредитний договір. Позивачем виконано умови договору та надано відповідачу кредитні кошти в сумі 6 000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість. Виписка по кредиту та розрахунок заборгованості розкривають інформацію про сплату відповідачем грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитом, зокрема дати та суми здійснених платежів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 24 листопада 2025 року становить 10 089,50 грн, яка складається з: 5 871,55 грн заборгованість за кредитом; 3 488,47 грн заборгованість за процентами; 729,48 грн пеня. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачкою не спростовано. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, судом встановлено, що сторонами договору були погоджені умови та порядок нарахування відсотків за кредитом, який дотриманий кредитором. Відповідач умови договору щодо сплати процентів та повернення тіла кредиту належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості не надав, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань за договором кредиту нічим не спростовуються, а тому ці обставини слід вважати доведеними. Разом з тим, стягнення неустойки у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги частковому задоволенню стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 9 360,02 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 247,26 грн (92,77%).

Outcome: partial