Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №337725 від 03.02.2022 року у розмірі 17425,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Справу просить розглядати без участі представника позивача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 лютого 2022року [PERSON] подав до ТОВ «Ізі Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заяву на отримання кредиту №468917 в якій разом з вказівкою особистих анкетних відомостей просив видати йому кредит в розмірі 13 000,00 грн. 03 лютого 2022 року на підставі вказаної заяви між ТОВ «Ізі Кредит», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №337725. Відповідно до умов кредитного договору № 337725 від 03.02.2022 р. Кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 13000,00 грн. на особисті потреби, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом Кредитодавцю відповідно до умов зазначених у Договорі.Однак, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по Договору, не сплачував щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору. 26 березня 2025 року ТОВ «Ізі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» уклали Договір факторингу № Ф-25/2, відповідно до умов якого, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 337725 від 03.02.2022 року. Станом на 26.03.2025 р. відповідно до Реєстру боржників сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №337725 від 03.02.2022р. перед новим кредитором ТОВ «ФК «Омега Фінанс» складає 17 425,00 грн., з яких: 12570,70 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 4854,30 грн. прострочені проценти за кредитом. З огляду на неналежне виконання відповідачем взятих зобов`язань, та наявність заборгованості, позивач просить вказаний борг стягнути із відповідача а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в поданій позовній заяві справу просить розглядати без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15.01.2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначивши справу до розгляду із повідомленням учасників справи. Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 03.03.2026 року суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 03.02.2022 року [PERSON] подав до ТОВ «Ізі Кредит» заяву на отримання кредиту №468917 в якій разом з вказівкою особистих анкетних відомостей просив видати йому кредит у сумі 13000,00 грн. 03.02.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Ізі Кредит» було укладено кредитний договір № 337725, за умовами якого кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 13000,00 грн. на особисті потреби, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у Договорі. Згідно із пунктом 5.1 кредитного договору, перебіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинається з дати фактичного отримання Позичальником кредиту і складає 26 тижнів. Відповідно до пункту 5.2 кредитного договору, реальна (ефективна) річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 2175.72%. Згідно п. 5.7. кредитного договору №337725 від 03.02.2022р. загальна сума всіх платежів Позичальника за договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить 26442,00 грн. Загальна вартість кредиту у грошовому виразі становить 26442,00 грн., що складає 13000,00 грн. суми кредиту та 13442,00 гр. процентів за користування кредитом, або 207,37% у процентному значені. Згідно з пунктом 10.1. кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до пункту 26 кредитного договору, підписуючи даний Договір Позичальник підтверджує, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, у чіткій та зрозумілій формі отримав від Кредитодавця інформацію, необхідну для свідомого вибору та підписання цього Договору. Згідно з розділом 7 кредитного договору «реквізити та підписи сторін», Позичальник власноручним підписом підписав кредитний договір №337725 від 03.02.2022 року та отримав його примірник. Крім того, [PERSON] власноручним підписом підписав графік платежів загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту. Видача відповідачу коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 03.02.2022 року. Згідно з обліку виконання кредитного договору , станом на 12.05.2025 [PERSON] має заборгованість у сумі 17425,00 грн. 26 березня 2025 між ТОВ «Ізі Кредит» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу №Ф-25/2, за умовами якого фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами (Портфель Заборгованості) (п.3.1.1.Договору). З реєстру боржників №1 від 26.03.2025 року до Договору факторингу №Ф-25/2 від 26.03.2025 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №337725 від 03.02.2022 року становить 17425,00 грн., з яких: 12570,70 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 4854,30 грн. прострочені проценти за кредитом. 29.07.2025 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» повідомило відповідачу про відступлення права вимоги до нього за кредитним договором №337725 від 03.02.2022 року. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: Проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав. Відповідно до змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України, окрім іншого передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, статтею 12 ЦПК України установлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Як передбачено у п. 3 ч.1 ст.3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивачем зазначається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підписавши вказану заяву та паспорт споживчого кредиту [PERSON] відповідно до статтей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші),а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З огляду на викладене, судом досліджено надані позивачем докази видачі відповідачу кредиту, користування ним кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками. Зазначені докази відповідачем не спростовано. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Частиною 1ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» у встановленому законом порядку набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором №337725 від 03.02.2022 року. Дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності та перевіривши відповідність позовних вимог чинному законодавству, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ТОВ «ФК «Омега Фінанс». Встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини на підставі кредитного договору №337725 від 03.02.2022. Через порушення позичальником умов Договору щодо своєчасного повернення коштів утворилася заборгованість, яку відповідач у добровільному порядку не сплатив. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №337725 від 03.02.2022 року, розмір якої становить 17425,00 грн., з яких: 12570,70 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 4854,30 грн. прострочені проценти за кредитом. V. Розподіл судових витрат. питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2469 від 07.01.2026 року. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved