Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9926121, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 81060. 17 березня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» і ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 17032025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. В зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе кредитних зобов`язань, заборгованість відповідача на момент подання позовної заяви становить 17 336,00 грн, яка складається із: 6 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 8 836,00 грн заборгованість по відсоткам, 2 500,00 грн заборгованість за штрафними санкціями. Враховуючи викладене, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 00-9926121 від 27 серпня 2024 року в розмірі 14 836,00 грн і судові витрати. Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов; у встановлені судом строки відповідачка відзив на позов не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9926121, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 81060, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5 000,00 грн. Згідно з п.1.3 договору строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування до 22 серпня 2025 року. Згідно п.1.5.1 1.6 стандартна процентна ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього договору. Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту в розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 1 000,00 грн (а.с. 9-14, 15-17, 18-19, 20, 21-22, 23-24). Згідно з рахунку заборгованості ТОВ «Макс Кредит» за кредитним договором № 00-9926121, заборгованість [PERSON] станом на 17 березня 2025 року становила 17 336,00 грн, яка складається із: 5 000,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 8 836,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами, 1 000,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями, 2 500,00 грн штрафні санкції. З даного розрахунку вбачається, що [PERSON] сплатила на користь ТОВ «Макс Кредит» грошові кошти в загальному розмірі 637,50 грн. Сплачені відповідачем кошти враховані позивачем у розрахунку заборгованості(а.с. 35-36). 17 березня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» і ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 17032025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9926121 від 27 серпня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17032025-МК/ЮнітКапітал від 17 березня 2025 року ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00-9926121 від 27 серпня 2024 року на загальну суму 17 336,00 грн, яка складається із: 6 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 8 836,00 грн заборгованість по відсоткам, 2 500,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 28-34). Згідно з випискою з особового рахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № 00-9926121станом на 01 жовтня 2025 року становить 17 336,00 грн і складається із: 6 000,00 грн прострочене тіло; 8 836,00 грн прострочені відсотки; 2 500,00 грн штрафні санкції (а.с. 37). Підстав вважати, що даний розрахунок суми заборгованості невірний немає, він не спростований відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору належним чином не виконувала, жодних заперечень щодо цього суду не надала, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредитної лінії № 00-9926121 від 27 серпня 2024 року в розмірі 14 836,00 грн, яка складається із: 5 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 1 000,00 грн заборгованість за комісією; 8 836,00 грн сума заборгованості за відсотками. Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved