Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що з 2005 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] . При реєстрації народження сина запис про батька був зроблений за вказівкою матері [PERSON] на підставі вимог частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, оскільки на момент народження дитини шлюб між батьками дитини не укладався. З 2024 року [PERSON] та [PERSON] разом не проживали, про те він продовжував брати участь у житті сина, організовувати його побут, спілкуватися з ним, проводити час разом. На даний час син проживає із заявником у м. Вінниці. За трагічних обставин [INFO] мати сина [PERSON] загинула. За життя вона відмовлялась добровільно, в позасудовому порядку подати заяву про реєстрацію заявника як батька дитини в органи ДРАЦСу, тому змушений був звернутись до суду. Його батьківство відносно сина підтверджується висновком молекулярно -генетичного експертного дослідження від 19 грудня 2025 року, згідно якого: «Ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999%». Відтак, просить встановити факт батьківства, оскільки це відповідає інтересам дитини [PERSON] , оскільки не встановлення такого факту дитина залишиться без батьківської опіки та піклування. А також внести зміни в актовий запис про народження сина, а саме у відомостях про батька дитини зазначити: « [PERSON] , громадянин України», прізвище дитини залишити без змін. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву за обставин, викладених у ній, просив її задоволити. Додатково суду пояснив, що за життя матері дитини - [PERSON] , позивався до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Під час розгляду справи в суді [PERSON] подала до суду заяву із нотаріально посвідченим її підписом, про те, що вона визнає, підтверджує, що він є біологічним батьком її сина [PERSON] , [INFO] . Рішення у даній справі не було ухвалено оскільки відповідач [PERSON] померла. Провадження у с праві у зв`язку з цим закрили, а тому звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту батьківства. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради Томчук О.В. в судове засідання не з`явилась, через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи у її відсутності, складу суду довіряє, при ухваленні рішення просила суд врахувати законні права та інтереси дитини. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява начальника відділу Романенко Юлії, згідно якої просить суд розглянути справу без представника відділу. Не заперечує проти вирішення справи на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність нез`явившихся сторін, на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 08 липня 2010 року, [INFO] у місті Вінниця народився [PERSON] . Матір`ю записана [PERSON] , батьком [PERSON] ( а.с.5). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за №00023453843, сформованого 22 липня 2019 року, державна реєстрація актового запису про народження [PERSON] , народженого [INFO] проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України ( а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 18 листопада 2025 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.8). Відповідно до висновку молекулярно-генетичного дослідження для подання до суду №51437 від 19.12.2025 року, проведеного медико-генетичним центром «Mama Papa», «Ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999%» (а.с.9-18). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, в провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа №131/1514/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства. Провадження у справі закрито ухвалою від 16.12.2025 року у зв`язку з смертю фізичної особи, яка була однією із сторін у справі (відповідача), а спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Відповідно до копії заяви [PERSON] , [INFO] , на адресу Іллінецького районного суду Вінницької області у справі №131/1514/25, справжність підпису якої посвідчено 26.09.2025 року Скутельник І.А., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, Чернуха О.О. позов визнала, підтвердила, що біологічним батьком її сина [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Просила позов задоволити. Розгляд справи проводити у її відсутності ( а.с.27). Права та інтереси дитини та заявника підлягають захисту судом. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вищевказаної Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому з огляду на зазначені вище обставини суд звертає увагу на такі висновки Верховного Суду. Зокрема, Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі N 449/433/22 (провадження N 61-4176св23), від 17 лютого 2021 року в справі N 373/2257/18 (провадження N 61-15136св20), від 21 березня 2018 року в справі N 543/738/16-ц (провадження N 61-4163св18) виснував, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з п. 2.16.4 Розділу II зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, суд доходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а саме необхідно встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Вінниці щодо сина [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження дитини в частині відомостей про батька, без зміни прізвища дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved