Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнили. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 29 вересня 2003р. виконавчим комітетом Сумської міської ради був виданий ордер на житлове приміщення №1228 на ім`я [PERSON] , відповідно до якого на склад сім`ї з 3-х осіб, до яких входили він, його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , надано право на заняття житлового приміщення житловою площею 35,01кв.м, що складається з 3-х кімнат в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 13.04.2003р. Зазначають, що на даний час в даній квартирі, яка є власністю територіальної громади м. Суми, зареєстровано 2 особи: [PERSON] - основний наймач квартири та член його сім`ї - дружина [PERSON] . В липні 2025р. позивачі вирішили приватизувати квартиру, у зв`язку з чим звернулися з заявою до управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, додавши до неї всі необхідні документи. На це звернення отримали відповідь, датовану 11.07.2025р. за №14.01-15/596, в якій відповідач з посиланням на п.20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. №396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2010р. №109/17404, відмовив у приватизації житла, посилаючись на те, що позивачі не надали інформації (довідок з органу приватизації) про місце їхньої реєстрації з кінця 1992р. по 22.10.1995р. Також відповідач послався на те, що позивачі разом з дочкою приймали участь у приватизації державного житлового фонду за адресою: [ADDRESS] , але не надали довідок про залишок або повне використання житлового чека після приватизації цієї квартири. Позивачі вважають, що відповідач незаконно відмовив їм у приватизації займаної ними квартири, з підстав ненадання довідок щодо використання та залишок житлового чека після приватизації квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , оскільки вище вказана квартира була приватизована згідно наказу по ВАТ «Свеський насосний завод» №18 від 19.01.1993р. та розпорядження відділу приватизації при ВАТ «Свеський насосний завод» від 14.07.1997р. Проте, наказом в.о. голови ВАТ «Свеський насосний завод» від 18.07.2001р. відмінено приватизацію квартири [ADDRESS] , уповноваженим власником якої була [PERSON] , Відповідні документи позивачі надавали відповідачу разом із заявою про приватизацію житла. Вказані документи свідчать про те, що ними не були використані житлові чеки при приватизації вищевказаної квартири, оскільки приватизація була відмінена, житлові чеки були повернуті позивачам і не були використані. Позивачі вважають, що не використали своє право на приватизацію житла та свої житлові чеки, а тому мають право приватизувати займану ними квартиру з використанням житлових чеків. Таким чином з метою захисту своїх прав та законних інтересів у сфері житлових правовідносин змушені звернутися до суду з цим позовом та просять суд ухвалити рішення, яким визнати незаконною відмову Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, викладену у листі від 11.07.2025р. за №14.01-15/596, в приватизації квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язати відповідача передати позивачам: [PERSON] та [PERSON] у спільну часткову власність займану ними квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01.08.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (виклику) сторін. В поданому відзиві на позов представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на пункти 17, 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 та посилаючись на норми статті 345 ЦК України. У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 вересня 2003р. виконавчим комітетом Сумської міської ради був виданий ордер на житлове приміщення №1228 на ім`я [PERSON] , відповідно до якого на склад сім`ї з 3-х осіб, до яких входили він, його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , надано право на заняття житлового приміщення житловою площею 35,01кв.м, що складається з 3-х кімнат в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 13.04.2003р. (а.с.11). Відповідно до довідки, виданої 13.05.2025р. ТОВ «Побутсервіс Суми», та витягами з реєстру територіальної громади, на даний час в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: [PERSON] - основний наймач квартири та член його сім`ї - дружина [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Сумською міською радою 18.02.2010р., квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,74кв.м, житловою площею 35,1кв.м, що складається з 3-х кімнат, є власністю територіальної громади м. Суми (а.с.10). Як заначили позивачі у своїй позовній заяві, в липні 2025року вони вирішили приватизувати вищезазначену квартиру, у зв`язку з чим звернулися з заявою до управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, додавши до неї всі необхідні документи. Відповідно до відповіді Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» від 11.07.2025р. за №14.01-15/596 на звернення позивачів їм було відмовлено в приватизації з посиланням на п.20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. №396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2010р. №109/17404із посиланням на те на те, що позивачі не надали інформації (довідок з органу приватизації) про місце їхньої реєстрації з кінця 1992р. по 22.10.1995р. Також відповідач послався на те, що позивачі разом з дочкою приймали участь у приватизації державного житлового фонду за адресою: [ADDRESS] , але не надали довідок про залишок або повне використання житлового чека після приватизації цієї квартири (а.с.13) Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно з ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Передача займаних житлових приміщень здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, постійно проживаючих в цьому житловому приміщенні. До об`єктів приватизації, відповідно до ч.1ст.2 вищезазначеного Закону, відносяться квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках ( житлові кімнати, житлові блоки ( секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею 3 Закону передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відповідно до ст.4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: Житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Номінальна вартість житлового чеку визначається відновною вартістю наявного державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості майна - 10, прийнятого для розрахунків в Державній програмі приватизації державного майна (606 млрд. крб. за станом на 1 липня 1992 року), з розрахунку на кожного громадянина України - 12 тис. карбованців. Ця сума підлягає періодичній індексації відповідно до рішень Кабінету Міністрів України». Відповідно до п.20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 16.12.2009 р. №396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2010р. №109/17404: «Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території)». Позивачі вважають, що відповідач незаконно відмовив їм у приватизації займаної ними квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з підстав ненадання довідок щодо використання та залишок житлового чека після приватизації квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Так, наказом в.о. голови ВАТ «Свеський насосний завод» від 18.07.2001р. відмінено приватизацію квартири [ADDRESS] , уповноваженим власником якої була [PERSON] , та вирішено вважати недійсним розпорядження відділу приватизації від 14.07.1997р. та виключення зі списків реєстрації власників по смт. Свеса Ямпільського району в Глухівському МЕТІ з погашенням свідоцтва (а.с.14) В цьому наказі зазначено про повернення Ямпільським відділом АПБ «Україна» житлових чеків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, рішенням виконавчого комітету Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області від 19.07.2001р. №3, протокол №10 надано згоду на відміну приватизації квартири [ADDRESS] , уповноваженим власником якої є [PERSON] . Зобов`язано Глухівське МЕТІ, ВАТ «Свеський насосний завод» виключити дану квартиру із списків власників по [ADDRESS] , ввести відповідні зміни в документи по приватизації квартири. Ямпільське відділення Ощадбанку №5519 зобов`язане повернути [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] житлові чеки (а.с.15,16) Згідно довідок, виданих позивачам філією ТВБВ №10018/088 АТ «Ощадбанк» від 09.07.2025р., списки на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] , до банку не надходили (а.с.18). Як зазначають позивачі та дані обставини не спростовано відповідачем, вищеозначені документи позивачі надавали відповідачу разом із заявою про приватизацію житла. Вони свідчать про те, що ними не були використані житлові чеки при приватизації вище вказаної квартири, оскільки приватизація була відмінена, житлові чеки були повернуті позивачам і не були використані. Таким чином, посилання відповідача на те, що позивачами вже була приватизована квартира та відсутні дані про використання та залишок житлових чеків після її приватизації, є необґрунтованими та не відповідає фактичним обставинам. Позивачі не використали своє право на приватизацію житла та свої житлові чеки, а тому вони мають право приватизувати займану ними квартиру з використанням житлових чеків. Крім того, позивачі зареєстровані та проживають у спірній квартирі. Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того що відповідачі незаконно займають зазначене житло. Позивачами надані відомості щодо їхнього місця проживання та перебування, починаючи з 1989р. та по цей час, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Зокрема, позивач [PERSON] надав витяг з послужного списку щодо трудової діяльності та військової служби, з якого вбачається, що з 26.06.1991р. по 01.08.1991р. він проходив строкову службу. Потім навчався: з 01.09.1991р. - 01.09.1993р. - курсант Московського вищого прикордонного училища, з 01.09.1993р. - 19.05.1994р. - курсант Інституту прикордонних військ України. Після закінчення навчання з 19.05.1994р. проходив та проходить військову службу у [NUMBER] прикордонному загоні Державної прикордонної служби України. Під час проходження військової служби в 2003р. позивачу в порядку черговості була надана вище зазначена квартира, яку зараз він має намір приватизувати разом з дружиною. Позивачами були надані довідки з усіх зареєстрованих місць їхнього проживання, що підтверджують невикористання права на приватизацію житла та невикористання житлових чеків. Зокрема, в період з 23.10.1995р. по 04.06.1997р. вони були зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками, виданими виконкомом Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області від 02.07.2025р. Як зазначалося вище, ця квартира була ними приватизована, але в подальшому приватизація була відмінена з поверненням позивачам житлових чеків. Також позивачами була надана довідка з Військової частини [NUMBER] від 16.05.2025р. про те, шо в період з 23.09.1997р. по 13.06.2003р. (до отримання квартири) вони були зареєстровані за юридичною адресою [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Участі в приватизації за даною адресою не приймали (а.с.20). Надані довідки, видані ТВБВ №10018/0145 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 29.05.2025р. про те, що позивачі за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , а позивач [PERSON] ще й за адресою: [ADDRESS] в додаткових списках громадян на отримання приватизаційних цінних паперів не значаться, відповідно, житловий чек не використаний (а.с. 18 зворот). Крім того, позивачка надала довідку, видану ТВБВ №10020/0318 філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 29.05.2025р. про те, що вона значиться в Списках на приватизацію житла за адресою проживання: [ADDRESS] . Станом на 29.05.2025р. приватизаційний депозитний рахунок не відкривався (а.с.19). Отже, позивачі надали довідки, видані за попередніми місцями їхнього проживання та реєстрації щодо невикористання права на приватизацію та невикористання житлових чеків. Що стосується періоду з кінця 1992р. по 22.10.1995р., то в цей період часу згідно наказу по ВАТ «Свеський насосний завод» №18 від 19.01.1993р. ними була приватизована квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була в подальшому відмінена наказом в.о. голови ВАТ «Свеський насосний завод» від 18.07.2001р. та рішенням виконавчого комітету Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області від 19.07.2001р. №3, протокол №10. Таким чином, в матеріалах справи наявна інформація, передбачена п.20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян від 16.12.2009 № 396, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у вище зазначений період часу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач незаконно відмовив у приватизації займаної квартири позивачам, оскільки це житлове приміщення є власністю територіальної громади м. Суми, яке було надано їм на законних підставах - згідно ордеру, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради, раніше вони не використали своє право на приватизацію державного житлового фонду з використанням житлових чеків, а тому дане житлове приміщення повинно бути передано їм безоплатно у власність. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вони мешкають. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання незаконною відмову в приватизації квартири та зобов`язання вчинити відповідачем дії по приватизації квартири підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 968 грн 96 коп. та на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: partial