Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 24.04.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1544-7688. Як вбачається із його змісту, разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A7952, для підписання кредитного договору № 1544-7688 від 24.04.2025, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 10 000,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; комісія за видачу кредиту - 20,00 % від суми кредиту, знижена % ставка - 0,90 % в день; стандартна % ставка - 1,00 % в день. Умовами кредитного договору, передбачено, що тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована та процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Також додатковими угодами № 1-4 до договору про відкриття кредитної лінії [PERSON] , отримала додаткові кошти в сумі 1 000,00 грн, 1 000,00 грн, 1 000,00 грн, 1 400,00 грн. В подальшому, відповідач порушила вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання. Станом на 21.10.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить: 48 481,40 грн, а саме: заборгованість за кредитом - 14 400,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 24 881,40 грн, заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК - 7 200,00 грн, заборгованість по комісії - 2 000,00 грн. Враховуючи вищезазначене, просить суд стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість за кредитним договором та понесені ними судові витрати. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.01.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.58). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.69), про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, судом встановлено, що 24.04.2025 відповідач [PERSON] уклала з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договір про відкриття кредитної лінії № 1544-7688 продукту «На все». Відповідно до умов якого, товариство зобов`язалось відкрити позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на умовах визначених договором, на умовах строковості, зворотності, платності. Розмір кредитної лінії, тобто загальний розмір кредиту - 10 000,00 грн, строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення (виплат кредиту) 17.02.2026, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення суми кредиту за стандартною ставкою становить 1,00% за кожен день користування кредитом. Умовами кредитного договору передбачено, що тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована та процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Комісія за видачу кредиту становить 20,00% від суми виданого кредиту (а.с.12-17). Крім того, відповідач електронним підписом підписала Правила відкриття кредитної лінії на підтвердження ознайомлення з ними (а.с.21-24), Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором, що є додатком до договору (а.с.18-19). Відповідачем [PERSON] , укладались з позивачем додаткові угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1544-7688 від 08.05.2025 на отримання кредиту в сумі 1 000,00 грн, (а.с.32-34), 09.05.2025 в сумі 1 000,00 грн (а.с.35 зворот-40), 11.05.2025 в сумі 1 400,00 грн (а.с.41-43), 07.05.2025 в сумі 1 000,00 (а.с.44-46). Видача коштів за кредитним договором та додатковими угодами до нього підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1544-7688 від 24.04.2025 виданою «Укр Кредит Фінанс» (а.с.20) та листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (а.с.25-31). Розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 1544-7688 від 24.04.2025, станом на 21.10.2025, відповідно до якого її заборгованість перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» становить: 48 481,40 грн, а саме: заборгованість за кредитом - 14 400,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 24 881,40 грн, заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК - 7 200,00 грн, 2 000,00 грн - заборгованість по комісії (а.с.10-11). Позивачем на адресу реєстрації місця проживання [PERSON] направлялась вимога про усунення порушень умов договору (а.с.41). Згідно копії платіжної інструкції № 8806 від 03.12.2025, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн (а.с.1). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно ст.625 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Зазначена правова позиція міститься і в постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п.5,7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного в електронній формі між нею та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договору про відкриття кредитної лінії № 1544-7688 продукту «На все» від 24.04.2025 отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 300 днів, та відповідно до укладених додаткових угод отримала ще 4 400,00 грн, що в сукупності складає 14 400,00 грн, зобов`язалася повернути кредит та сплачувати проценти на умовах та в строки визначені договором. Однак, свої зобов`язання за договором не виконала, не внесла платежі у строки і розмірах, встановлених договором, чим істотно порушила його умови, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 41 281,40 грн, а саме: заборгованість за кредитом - 14 400,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 24 881,40 грн, заборгованість по комісії - 2 000,00 грн, вказані обставини відповідачем не спростовані, а тому позов підлягає задоволенню в цій частині, а вказана заборгованість - стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Щодо стягнення з відповідача заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України в розмірі 7 200,00 грн, суд виходить з наступного. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України та який діє на даний час. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст.356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно нарахована заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України в розмірі 7 200,00 грн, які він просить стягнути з відповідача, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 207, 526, 626, 628, 633, 638, 639, 1050,1054 ЦК України та

Outcome: partial