Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

У грудні 2025 року на адресу суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал»» до [PERSON] , згідно якого позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 6863196 від 06.03.2023 у сумі 37350 грн, а також витрати зі сплати судового збору 2422,40 грн, та 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір № 6863196, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у сумі 10000 грн з терміном повернення 19.06.2023, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,10%, в день протягом пільгового періоду та 3.00% в день протягом поточного періоду, за кожен день строку користування кредиту, комісія за надання кредиту 500 грн. 29.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал»» укладено договір відступлення прав вимоги №97-МЛ. Відповідач не виконала умов кредитного договору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за договором у розмірі 37350 грн., з яких: 10000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 26850 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків; 500 грн - прострочена заборгованість за комісією. Ухвалою від 10.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Таким чином, оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, суд зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 06.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір № 6863196, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у сумі 10000 грн з терміном повернення 19.06.2023, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,10%, в день протягом пільгового періоду та 3.00% в день протягом поточного періоду, за кожен день строку користування кредиту, комісія за надання кредиту 500 грн. 29.05.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал»» укладено договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ. Відповідач не виконав умов кредитного договору, у зв`язку із чим ТОВ «Мілоан» була нарахована заборгованість за договором у розмірі 37350 грн, з яких: 10000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 26850 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків; 500 грн прострочена заборгованість за комісією. Відповідно до положень статей 5,15 Закону України "Про електронній документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по Договору про надання банківських послуг в сумі 37350 грн. підлягають задоволенню як такі, що підтвердженні дослідженими судом доказами, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2 422 грн 40 коп судового збору. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн., адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Отже з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості та справедливості, суд вважає, що зазначена представником позивача сума гонорару є неспівмірною зі складністю справи. Так, ця справа є малозначною, розглядалась у спрощеному позовному провадженні, а позовна заява є типовою. За таких обставин, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.

Outcome: approved