Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради, в якому просить визнати за ним право на завершення процедури приватизації земельних ділянок площею 0,35 га і 0,14 га,призначених для ведення особистого селянського (підсобного) господарства. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням 4 сесії 22 скликання Задарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року йому безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства. Окрім того, рішенням восьмої сесії третього скликання Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області № 37 від 09.04.2000 року «Про збільшення земельних ділянок жителям сіл Задарів та Сеньків із земель резерву та земель запасу» йому додатково передано земельну ділянку площею 0,14 га. Проте у вищевказаних рішеннях його по батькові помилково вказано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». У зв`язку з наявністю таких розбіжностей Монастириська міська рада відмовила йому у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Судові витрати позивач покладає на себе. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, проте в позовній заяві представник позивача просить розглянути справу за їхньої відсутності. Представник відповідача Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, з обставинами, викладеними в позові, погоджується, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Суд встановив такі обставини. У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Монастириським РВ УМВС України в Тернопільській області 12.11.2000 року, позивач зазначений як [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Красіїв Монастириського району Тернопільської області. [PERSON] 09.09.1998 року зареєстровано у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та присвоєно йому ідентифікаційний номер [NUMBER] , що підтверджується карткою фізичної особи платника податків позивача від 11.06.2000 року. Згідно з архівним витягом № 03-05/444 від 09.09.2025 року з протоколу 4 сесії 22 скликання Задарівської сільської Ради Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року під № 34 у Списку громадян, яким передаються земельні ділянки у власність на постійне користування по Задарівській сільській раді народних депутатів, вказано [PERSON] , за яким обліковується загальна площа земельних ділянок 0,75 га, з яких 0,15 га знаходиться у постійному користуванні, 0,60 га передано у приватну власність, зокрема, 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до архівного витягу № 03-05/442 від 09.09.2025 року з протоколу 8 сесії 3 скликання Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 09.04.2000 року сесія сільської ради вирішила збільшити земельні ділянки із резервного фонду жителям села Задарів від 0,05 га до 0,25 га на кожен двір (рішення № 37 від 09.04.2000 року «Про збільшення земельних ділянок жителям сіл Задарів та Сеньків із земель резерву та земель запасу»). Зокрема, [PERSON] виділено 0,14 га (№ 4 у Списку жителів с. Сеньків, яким збільшені земельні ділянки). Згідно з довідкою Монастириської міської ради № 236 від 28.04.2025 року [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , це одна і та сама людина. За змістом довідки Монастириської міської ради № 2 від 19.01.2026 року згідно записів земельно-кадастрової книги с. Сеньків [PERSON] належить земельна ділянка 0,75 га, призначена для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] , [INFO] проживав у [ADDRESS] , з 1995 року по квітень 2000 року і дотепер. У списку громадян, яким надавалися землі по Задарівській сільській раді було допущено описку в написанні по батькові заявника вказано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Отже, суд встановив невідповідність по батькові позивача, зазначеного у рішеннях Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року та № 37 від 09.04.2000 року (« [PERSON] »), по батькові, зазначеному у паспорті позивача (« [PERSON] »). Інформаційним листом Монастириської міської ради № Б-1424/05-01 від 09.01.2026 року [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки загальною площею 0,49 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сеньків у зв`язку з тим, що в архівних витягах з рішень Задарівської сільської ради від 23.11.1995 року та 09.04.2000 року його по батькові зазначене як « [PERSON] », а в паспорті громадянина України « [PERSON] ». У зв`язку з наведеним позивачу рекомендовано звернутись з відповідною позовною заявою до суду. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України). Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, серед іншого, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, що передбачено п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Абзацом 2 п. 1 Перехідних положень ЗК України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною 3 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що у разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу). Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання прав. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно з приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Установлено, що рішенням 4 сесії 22 скликання Задарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року позивачу безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистогоселянського (підсобного) господарства. Окрім того, рішенням восьмої сесії третього скликання Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області № 37 від 09.04.2000 року «Про збільшення земельних ділянок жителям сіл Задарів та Сеньків із земель резерву та земель запасу» йому додатково передано земельну ділянку площею 0,14 га для ведення особистого селянського (підсобного) господарства. Водночас у додатках до цих рішень (записи № 34 і № 4 відповідно) по батькові [PERSON] помилково зазначене як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У зв`язку із вказаними розбіжностями позивач не може завершити процедуру приватизації та реалізувати своє право на безоплатне отримання у власність зазначених земельних ділянок. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право на завершення процедури приватизації вищевказаних земельних ділянок, у тому числі право на реєстрацію за ним права власності (речового права) на ці земельні ділянки.

Outcome: approved