Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-25 00:00:00

26.01.2024 до Чуднівського районного суду Житомирської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа - Територіальна громада міста Житомира в особі Житомирської міської ради, в якій заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що розпорядження, зазначене в заповіті від 09.11.2015, посвідченому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І. та зареєстрований в реєстрі №1524: все моє майно, яке на день моєї смерті буде мені належати і на яке я за законом матиму право, з чого б таке майно не складалось та де б воно не знаходилось, записане [PERSON] , [INFO] , зазначено відносно [PERSON] , 1963 року народження, дошлюбне прізвище якої « [PERSON] ». Заява мотивована тим, що [INFO] померла дружина батька заявниці [PERSON] , яка залишила заповіт від 09.11.2015 на все своє майно. Відповідно до заповіту, спадкодавець заповіла своє майно, зокрема квартиру [ADDRESS] , заявниці, однак прізвище якої в заповіті вказано дівоче « [PERSON] » замість післяшлюбного « [PERSON] », оскільки померла знала заявницю як доньку свого чоловіка [PERSON] і тому зазначила у заповіті її дошлюбне прізвище. З таким заповітом заявниця звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського округу Ширяєвої О.В. з заявою про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, так як в заповіті значиться прізвище « [PERSON] », а на момент смерті спадкодавця заявниця перебувала у шлюбі та мала прізвище « [PERSON] ». Інших спадкоємців у [PERSON] немає, а неправильне зазначення прізвища заявниці у заповіті позбавляє останню можливості прийняти спадщину. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2025 головуючим у справі визначено суддю Білеру І.В. Ухвалою суду від 05.01.2026 у справі відкрито окреме провадження, призначено судовий розгляд справи на 25.02.2026, витребувано докази у справі, а саме: копію спадкової справи № 28/2023, заведеної 02.11.2023 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання 25.02.2026 заявниця не з`явилась, однак її інтереси були представлені представниуом - адвокатом Пасенком В.П., який підтримав заяву в повному обсязі з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи Житомирської міської ради до суду не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення кореспонденції, про причини неявки не повідомив. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши позицію представника заявника, суд дійшов таких висновків. Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого Чуднівським РВ УМВС Україїни в Житомирській області 14.11.2001, прізвище заявниці - « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Іванопільською селищною радою Бердичівського району Житомирської області від 01.12.1963, батьком [PERSON] , 1963 року народження, значиться [PERSON] (а.с. 9). 18.02.1984 між [PERSON] , 1963 року народження, та [PERSON] , 1963 року народження, укладено шлюб, після якого прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Іванопільською селищною радою Бердичівського району Житомирської області від 01.12.1963, актовий запис № 6 (а.с.10). Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Міським бюро РАЦС м Житомира 29.06.1972, стверджується укладення 29.06.1972 шлюбу між [PERSON] , батьком заявниці, та [PERSON] , [INFO] (спадкодавиці), після якого прізвище останньої змінено на « [PERSON] » (а.с. 11). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.09.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.13). Судом досліджено спадкову справу №28/2023, заведену 02.11.2023 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до відомостей спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] звернулась лише заявниця [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. від 24.02.2026 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Причиною відмови слугувало зазначення у заповіті прізвища, ім`я та по батькові спадкоємиці « [PERSON] », у той же час відповідно до правовстановлюючих документів спадкоємиця значиться як « [PERSON] ». Такким чином, розбіжність у написанні прізвища заявниці у заповіті « [PERSON] » та паспорті громадянина України « [PERSON] » унеможливлює отримання заявницею свідоцтва про право на спадщину на майно за заповітом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, доходить висновку про доведеність факту того, що заповіт, посвідчений 09.11.2015 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І. та зареєстрований в реєстрі за №1524, складений на ім`я [PERSON] , 1963 року народження, тобто заявниці, яка є дочкою чоловіка спадкодавиці. При цьому, суд зважає на те, що у цьому випадку заявниця звернулася до суду з метою забезпечення реалізації її права на спадкування, спору щодо спадкового майна немає, чинним законодавством не передбачено іншого способу встановлення належності заповіту заявниці, оскільки виправити помилку у заповіті на даний час неможливо. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа для можливості отримання заявницею спадщини, суд вважає, що вимога [PERSON] є обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved