Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

26 листопада 2025 року з Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області до Варвинського районного суду Чернігівської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла на розгляд за територіальною підсудністю вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 01 листопада 2022 року [PERSON] уклала із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» електронний кредитний договір № 100484015, відповідно до якого отримала кредит у сумі 5 600,00 грн, зобов`язавшись повернути кредит, сплатити комісію та проценти. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти шляхом переказу на його картковий рахунок. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала. 28 лютого 2023 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» уклало договір відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т, яким передало право вимоги за кредитним договором ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». 12 вересня 2025 року на адресу боржника було відправлено претензію про погашення заборгованості за кредитним договором № 100484015 від 01 листопада 2022 року, проте борг залишився непогашеним. Просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 540,00 грн, яка складається з 5 600,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 16 380,00 грн заборгованості за відсотками, 560,00 грн заборгованості за комісією, а також сплачений судовий збір у сумі 2 422,40,00 грн та 8 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Провадження у справі відкрито 26 грудня 2025 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 27 січня 2026 року, яке в подальшому було відкладено до 02 березня 2026 року за клопотанням відповідача. Надалі відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 2-5). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчить відповідна розписка (а.с. 50), а також засобами поштового зв`язку (а.с. 53), та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 54). Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 01 листопада 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 100484015 в електронній формі, відповідно до якого товариство надало позичальнику грошові кошти у сумі 5 600,00 грн, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію та проценти (а.с. 6-9). Умови договору детально викладені в пунктах 1.2-1.5.3. договору. Зокрема, строк договору - 105 днів, з 01 листопада 2022 до 14 лютого 2023 року; пільговий період - 15 днів; поточний період - 90 днів; проценти під час пільгового періоду - 1,50% в день; проценти під час поточного періоду - 3,00% в день; комісія за надання кредиту - 560,00 грн, тобто 10% від суми кредиту. Платіжним дорученням № 53542912 підтверджується, що 01 листопада 2022 року ТОВ «МІЛОАН» надало [PERSON] кошти у сумі 5 600,00 грн згідно з договором № 100484015 (а.с. 10). Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т від 28 лютого 2023 року, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» (Кредитор) та ТОВ «ФК «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (Новий кредитор), Кредитор відступив Новому кредитору права вимоги, визначені в Реєстрі Боржників (а.с. 11-16). Витяг з Реєстру Боржників від 28 лютого 2023 року до Договору відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т від 28 лютого 2023 року підтверджує передання права вимоги до [PERSON] за договором № 100484015, загальна сума заборгованості - 22 540,00 грн, з яких: 5 600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 16 380,00 грн - заборгованість за відсотками, 560,00 грн - заборгованість за комісією (а.с. 16). Відомість про щоденні нарахування та погашення відображає нарахування кредиту, процентів та комісії, а також відсутність проплат відповідача, спрямованих на погашення заборгованості за кредитом (а.с. 10, зворот). Заборгованість за кредитним договором новим кредитором (позивачем) не донараховувалася та залишилася незмінною. 12 вересня 2025 року на адресу боржника було відправлено претензію про погашення заборгованості за кредитним договором № 100484015 від 01 листопада 2022 року (а.с. 16, зворот), проте борг залишився непогашеним. Посилання на обставини укладення 01 листопада 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого йому товариством. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надала, вона має заборгованість за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та комісією за надання кредиту на загальну суму 22 540,00 грн. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 27), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. Крім того, позивач ТОВ «ФК «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн, на підтвердження яких подав: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладеного з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АПОЛОГЕТ» (а.с. 18); копію акта наданих послуг (а.с. 18, зворот); копію детального опису наданих послуг, в якому перелічено види наданих юридичних послуг: надання усної консультації (30 хв.), ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год.), погодження правової позиції (30 хв.), складання позовної заяви (3 год. 30 хв.) (а.с. 18, зворот); а також копії свідоцтва та ордера адвоката (а.с. 17, 18). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відповідно до п. 1 ч. 2 т. 137 ЦПК України розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, співмірність судових витрат із ціною позову та складністю справи, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню в сумі 5 000,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved