Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Представник позивача ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» Ушакевич М.П. через систему «Електронний суд» звернулася 17.07.2025 до суду з указаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» заборгованість у розмірі 43800,00 грн., а також судові витрати в справі. В обґрунтування пред`явлених вимог указала, що 28.09.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі по тексту ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] , шляхом обміну повідомленнями та приймання (акцепту) умов, укладено договір № 8334391 про надання споживчого кредиту, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідачу надано у безготівковій формі на рахунок з використанням карти № [NUMBER] , кредит у розмірі 20000,00 грн. строком на 360 днів, до 26.11.2024. У свою чергу позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом на умовах та у строки, визначені договором. Оскільки відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконувала, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 43800,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 20000,00 грн., заборгованості по відсоткам 23800,00 грн. Позивач намагався врегулювати спір у досудовому порядку шляхом направлення відповідачу повідомлення з вимогою дострокового погашення заборгованості. Однак відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА», а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 25.09.2025 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.10.2025 року представник відповідача, адвокат Скользнєва В.В. через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. У відзиві на позов послалась на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим. Надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості не підтверджені належними доказами, оскільки наявність або відсутність указаної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Отже,позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки відсутні належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують підписання відповідачем кредитного договору з відповідними додатками, а також отримання нею коштів згідно вказаного договору, тобто докази існування між сторонами договірних правовідносин, отже відсутні правові підстави для стягнення коштів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт на інтернет-сторінці товариства з доменним ім`ям https://creditplus.ua ,яка є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, або мобільний застосунок «CreditPlus», між [PERSON] та ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» 28.09.2024 укладено договір про надання споживчого кредиту №8334391, за умовами якого споживачу надається кредит, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Умовами надання кредиту визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 20000,00грн, строк кредиту 360 днів,періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. За користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою 1,00 в день,що застосовується у межах строку кредиту. Якщо споживач до 28.10.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, застосовується знижена процентна ставка 0,90% в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 92000,00 грн., з урахуванням заниженої процентної ставки 91400,00 грн. Розділом 2 договору обумовлено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . До договору надано паспорт споживчого кредиту, де зазначені основні умови кредитування та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Указаний договір підписаний його сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що передбачено п.1.1 договору. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. (ч. 3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір №8334391 про надання споживчого кредиту від 28 вересня 2024 року було підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між нею та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений. Договір містить докладну інформацію щодо особи позичальника [PERSON] , зокрема індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта та дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. На підставі договору про надання послуг з переказу коштів без відкриття рахунку від 04.07.2024 № 04072024-3, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК», на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , який був вказаний у кредитному договорі, 28.09.2024 перераховано кредитні кошти у розмірі 20000,00 грн., що підтверджується копією довідки платіжного провайдера, зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків (додано до позовної заяви) та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом, що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримала кредитні гроші. Відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту від 28.09.2024 № 8334391, відповідач отримала 28.09.2024 кредит у розмірі 20000,00 грн. та через 360 днів мала повернути заборгованість за тілом кредиту та нарахованими відсотками. Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач, користуючись кредитними коштами, на погашення заборгованості платежі не вносила, за договором № 8334391 утворилася заборгованість у загальному розмірі 43800,00 грн, з яких заборгованість за кредитом 20000,00 грн., заборгованість по відсотках 23800,00 грн. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що з розрахунку заборгованості неможливо визначити та перевірити суму кредитної заборгованості, оскільки картка обліку по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту та відсотками, та береться судом до уваги у сукупності з іншими доказами. Крім того, відповідачем не було наведено свого контррозрахунку та не заявлено клопотання про проведення судово-бухгалтерської експертизи. Щодо інших доводів відповідача, то вони не спростовують фактично встановлених судом обставин та обґрунтованих висновків суду. За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків у строки передбачені договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.133 ЦПК України,судові витрати складаються з судового збору та витрат,пов`язаних з розглядом справи,до яких,зокрема,належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати, понесені на відправлення досудових вимог претензій боржнику в розмірі 105,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Суд враховує, що при зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який, із урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, а також вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Також позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 105,00 грн. Із матеріалів позовної заяви вбачається, що 07.05.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір про надання правничої допомоги № 0705-25, де у п.п. 1.1 об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правничої допомоги у відповідності за умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правничу допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов цього договору. Також, 17.06.2025 між ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» та Адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання правничої допомоги від 07.05.2025 № 0705-25, якою сторони дійшли взаємної згоди доповнити п. 3.1 договору пп.3.1.2 «додатково до винагороди, визначеної пп.3.1.1 п. 3.1 договору, клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/претензій боржникам у розмірі 105,00 грн за одну вимогу/повідомлення/претензію. Відшкодування здійснюється за результатами відправлені вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих об`єднанням». Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат з відправлення досудових вимог, до позовної заяви додано опис вкладення та список згрупованих відправлень від 04.06.2025 відправника АО «Правовик курс» 48 адресатам на суму 4340,00 грн. Разом з тим, доказів на підтвердження факту відшкодування понесених АО «Правовий курс» витрат з відправлення досудових вимог/повідомлень/претензій боржникам, суду не надано. З огляду на викладене, відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат на відправлення досудової вимоги у розмірі 105,00 грн., у зв`язку з недоведеністю. Також, у зв`язку з задоволенням вимог позивача відсутні підстави для стягнення на користь відповідача понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved