Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача . У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» ( далі - ТОВ « ФК « ВІВА КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №150775524620 від 18.03.2025 у сумі 18 364,04 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 10600,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до умов кредитного договору №150775524620 від 18.03.2025, укладеного між [PERSON] та TOB «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» , відповідач отримав на споживчі цілі кредит у розмірі 5000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі від 361,35 % д ( 0,99% в день) річних від суми кредиту , реальна річна процентна ставка становить 2735,2%. Кредит надано строком на 120 днів з 18.03.2025 по 16.07.2025. Відповідач звернувся з заявкою на отримання кредиту 18.03.2025, о 17:20:46, а в 18:14:08 , 18.03.2025 , ним був підписаний кредитний договір , шляхом введення в особистому кабінеті OTP паролю Y5L2Q9. 18.03.2025 , о 18:16:04, відповідач отримав кошти на картковий рахунок в ПАТ «ОЩАДБАНК » ( маска картки [NUMBER] ). Таким чином ТОВ « ФК» ВІВА КАПІТАЛ « свої зобов`язання за даним договором виконало в повному обсязі , а саме надало відповідачу кредит у розмірі , встановленому Договором. Однак, відповідач порушує зобов`язання та його не виконує , внаслідок чого станом на 16.12.2025 загальна сума заборгованості по кредиту за договором №150775524620 від 18.03.2025 становить 18 364,04 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 4 703,00 грн, заборгованість за відсотками - 3 911,04 грн, штрафу -9 750,00 грн, чим порушені законні права позивача. 29.12.2026 до суду відповідач [PERSON] , в інтересах якого діє представник Дзюбак О.О., подав відзив на позовну заяву, в якому просить позов задовольнити частково , а саме в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками , в іншій частині позовних вимог просить відмовити , оскільки вимоги позивача в частині стягнення штрафу у сумі 9750,00 грн не відповідають закону та не підлягають стягненню , а також просить зменшити судові витрати на правову допомогу . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 25.12.2025 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . Представник позивача до судового засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач та його представник до судового засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що свідчить довідки про доставку електронного листа (Судової повістки про виклик до суду ) від 25.12.2026, 12.02.2026. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між 18.03.2025 між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у кредит продукту "Старт" № 1507755246520 у електронній формі. ( з.с. а.с. 6-14) Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.4, 1.4.1, 1.4.2 умов договору сума кредитного ліміту складає 5000 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредитування 120 днів з 18.03.2025 по 16.07.2025. Позичальник зобов`язався повернути кредит кредитодавцю 16.07.2025 або достроково. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у графіку платежів (додаток №1), протягом дії кредиту. Тип процентної ставки - фіксована. Дисконтна процентна ставка становить 0,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 0,99 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Згідно з п. 2.23 договору кредит надається шляхом здійснення переказу коштів кредитодавця в сумі 5000 гр. на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , яка зазначається у формі [NUMBER] , емітовану банком України(далі платіжна картка), що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від кредитодавця обставин (у тому числі, але не виключно, обставин форс - мажору), кредитодавець відповідальності не несе. Відповідно до п. 6.4 договору у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором сума кредиту за яким перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в зазначеному у цьому пункті договору порядку. Договір підписаний [PERSON] з використанням електронного підпису. Також відповідач ознайомлений, шляхом проставлення електронного підпису, з паспортом кредиту, який містить основні умови кредитування з урахувань побажань споживача, та Додатком № 1 до договору № 1507755246520 від 18.03.2025, в якому встановлено графік платежів. ( з.с. а.с. 14, 16) У заяві-анкеті клієнт [PERSON] повідомив ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» інформацію щодо своїх персональних даних, а саме: дату народження, місце проживання, РНОКПП, паспортні, номер телефону, номер платіжної картки. ( а.с. 6) Відповідно до текстів договорів клієнт [PERSON] був ідентифікований товариством за телефоном [NUMBER] за допомогою одноразового ідентифікатора Y5L2Q9. ( а.с. Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ « ФК» ВІВА КАПІТАЛ» клієнту [PERSON] , з яким укладений кредитний договір № 150775246520 від 18.03.2025 у ТОВ « ФК ВІВА КАПІТАЛ», були перераховані кредитні кошти у сумі 5000 грн наступною транзакцією : номер транзакції - 1 575 749 951 , дата та час проведення транзакції - 18.03.2025, 18:16:04; номер карти - [NUMBER] ; Банк - ПАТ «ОЩАДБАНК». ( а.с. 19) Згідно з повідомленням ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ » № 18128 від 28.11.2025, на виконання умов договору про надання послуг з приймання та переказу платежів з ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ » № М1805/1 від 18.05.2023 успішно виконана операція щодо перерахування 5000 грн, 18.03.2025, о 18:16, на платіжну картку № [NUMBER] . ( а.с. 18) . Позивачем долучено копію договору про надання послуг з приймання та переказу платежів, укладеного між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» № М1805/1 від 18.05.2023. ( а.с.20-23) Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ФК «ВІВАКАПІТАЛ», станом на 16.12.2025 заборгованість за кредитним договором №1507755246520 від 18.03.2025 становить 18 364,04 , яка складається з 4 703,00 грн - заборгованості за тілом кредиту, 3 911,04 грн - заборгованості за відсотками та 9 750,00 грн- заборгованості за штрафом. (а.с.25-26) У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Договір про надання кредиту № 1507755246520 від 18.03.2025 , укладений між позивачем та [PERSON] в електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Повідомлення ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ » про перерахування коштів суд трактує як доказ, що позивачем на картку відповідача перераховано кредитний ліміт у розмірі, встановленому договором, та що вказані кошти отримані відповідачем. Також позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача за договором № 1507755246520 від 18.03.2025, при цьому нарахування як відсотків, так і штрафу позивачем здійснено до 16.07.2025 , тобто у період дії договору до закінчення строку кредитування. Розрахунок заборгованості ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» за договором № 1507755246520 від 18.03.2025 щодо тіла кредиту та відсотків відповідає умовам договору, узгодженим між первісним кредитом та відповідачем, а також не спростований відповідачем. Проте нарахований за умовами договору штраф не відповідає вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому безпідставні є вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафом у сумі 9 750,00 грн, який нарахований у 2025 р. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі змісту Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 - факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користування кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими, що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених кредитними договорами. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог на суму 8 614,04 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом - 4 703,00 грн та заборгованості за відсотками 3 911,04. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В силу статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволенняпозову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності. Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 (справа №922/1964/21) зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію ордеру від 16.12.2025; копію договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2025, укладеного між Адвокатським бюро «Грушевий Ю. В.» та ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ»; акт виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2025 з детальним описом наданих послуг та рахунок №09/09-01 від 09.12.2025 на оплату на суму 10 600,00 грн та копію платіжної інструкції №LK1071/2 про перерахування вказаних коштів позивачем на користь адвокатського бюро Грушевий Ю.В. ( а.с.27-31) Зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, враховуючи конкретні обставини справи, висновок суду про часткову обґрунтованість позовних вимог, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи клопотання відповідача про зменшення судових витрат , суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у сумі 3000,00 грн, оскільки розмір витрат на оплату правової допомоги у сумі 10 600,00 грн , яку просить стягнути позивач з відповідача, суд вважає завищеним. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1136,28 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial