Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

23.02.2026 на адресу суду надійшла вказана заява, яку [PERSON] мотивує тим, що [PERSON] являється її колишнім чоловіком, який постійно вчиняє відносно заявниці психологічне домашнє насильство, що проявляється в погрозах, нецензурній лайці, обзиванні, штовханні, тощо. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить видати обмежувальний припис [PERSON] на шість місяців з наступними заборонами: - заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 50 м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та до робочого місця постраждалої особи [PERSON] , яке знаходиться в адміністративній будівлі залізничного вокзалу на станції Хмільник кабінет "Комерційний агент" за адресою: м.Хмільник, вул. Олега Кошового, буд.3. Ухвалою від 23.02.2026 року відкрито провадження у вказаній справі. В судовому засіданні заявниця та її преставник просять задоволити заяву та встановити зазначені ними обмеження [PERSON] [PERSON] не заперечує щодо задоволення заяви. Зазначив, що всі непорозуміння виникають з приводу заборони [PERSON] бачитись з їх дітьми. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступних висновків. Згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31 травня 2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.12) Згідно постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09.02.2026 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст.173-2 КУпАП, а саме за неодноразове вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON] та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.10-11). Згідно Свідоцтва про право власності (а.с.13, 17 ), співвласником земельної ділянки та житлового будинку по [ADDRESS] являється [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.17) вбачається, що [PERSON] належить половина житлового будинку з відповідними господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно свідоцтв про народження (а.с.15-16) у сторін по справі є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.п. 3, 6, 8 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах. Згідно з п.2 ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству"визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». Беручи до уваги встановленні в рішенні суду від 09.02.2026 року обставини, враховуючи інформацію отриману від сторін в судовому засіданні, суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис. Суд, співставляючи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси, приходить до переконання, що є достатніми аргументи заявниці для видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] , тому заяву про видачу обмежувального припису необхідно задовольнити.

Outcome: approved