Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Москаленко М. С. до [PERSON] з вимогою стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 268320751 у розмірі 54 518,45 гривень, з яких: 15 596,60 гривень - сума заборгованості по основному боргу, 32623,55 гривень - сума заборгованості по процентам, 7 298,30 гривень - неустойка; за кредитним договором № 342332407 у розмірі 13 446,00 гривень, з яких: 3 600,00 гривень - сума заборгованості по основному боргу, 8 046,00 гривень - сума заборгованості по процентам, 1 800,00 гривень - неустойка; за кредитним договором № 30566-06/2024 у розмірі 21 600,00 гривень, з яких: 4 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 100,00 гривень - сума заборгованості за процентами, 9 000,00 гривень - сума заборгованості за штрафними санкціями, що разом становить 89 564,45 гривень. В обгрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 05 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 268320751. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. 31 грудня 2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників № 296 від 06 серпня 2024 року до договору факторингу № 28/1118-01 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 268320751. 27 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 54 518,45 гривень, з яких - 14 596,60 гривень - сума заборгованості по основному боргу, 32 623,55 гривень, 7 298,30 гривень - неустойка. Окрім того, позивач зазначає, що 01 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 342332407. 20 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 20/0324-01. Відповідно до реєстру боржників № 10 від 04 вересня 2024 року до договору факторингу № 20/0324-01 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 342332407. 27 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 342332407 на загальну суму 13 446,00 гривень, з яких: 3 600,00 гривень - сума заборгованості по основному боргу, 8 046,00 гривень - сума заборгованості по процентам, 1 800,00 гривень - нейстойка. Також, 23 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 30566-06/2024. 21 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21102024. Відповідно до реєстру боржників від 21 жовтня 2024 до договору факторингу № 21102024 від 21 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 21 600,00 гривень, з яких: 4 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 100,00 гривень - сума заборгованості за процентами, 9 000,00 гривень - сума заборгованості за штрафними санкціями. Ураховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 268320751 у розмірі 54 518,45 гривень, з яких: 14 596,60 гривень - сума заборгованості по основному боргу, 32 623,55 гривень - сума заборгованості по процентам, 7 298,30 гривень - неустойка; за кредитним договором № 342332407 у розмірі 13 446,00 гривень, з яких: 3 600,00 гривень - сума заборгованості по основному боргу, 8 046,00 гривень - сума заборгованості по процентам, 1 800,00 гривень - неустойка; за кредитним договором № 30566-06/2024 у розмірі 21 600,00 гривень, з яких: 4 500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 100,00 гривень - сума заборгованості за процентами, 9 000,00 гривень - сума заборгованості за штрафними санкціями. Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідачки на свою користь понесені судові витрати. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні. Представник позивача у судові засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у матеріалах справи наявне прохання про розгляд справи без його участі. Відповідачка у судові засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв/клопотань до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надходив. За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку із неодноразовою неявкою відповідачки у судові засідання та не повідомлення нею про причини такої неявки, не подання відзиву на позовну заяву та ураховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення по справі, постановив розглядати справу у порядку заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 05 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 268320751, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту у розмірі 14 800,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Маніве швидка фінансова допомога». Кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER], що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду користування - 04.06.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 04.06.2029. На момент укладення цього договору та отримання першого траншу за цим договором базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних. У разі отримання додаткових траншів за цим договором в період з 23.04.2024 по 20.08.2024, базова процентна ставка, яка використовується для нарахування процентів за користування цими додатковими траншами обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки, зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення Закону, що складає 1,5 % за день користування таким траншем. У разі отримання додаткових траншів за цим договором після 21.08.2024 базова процентна ставка, яка використовується для нарахування процентів за користування цими додатковими траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки зазначеної у частині п`ятій статті 8 Закону, що складає 1 % за день користування таким траншем. Договір кредитної лінії № 268320751 підписано 05 травня 2024 року [PERSON] електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «RPFN», відправленого на номер телефону - [NUMBER] . У той же день відповідачка електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора « 5527», відправленого на номер телефона - [NUMBER] , підписала паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 268320751. Зі змісту вказаного вище документа встановлено, що основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 14 800,00 гривень; строк кредитування - до 1826 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження та поновлення). У якості інформації щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначено таке: процентна ставка, процентів річних - дисконтна процентна ставка - 3,65 % - 547,50 %; індивідуальна процентна ставка - 365,00 - 547,50 %; базова процентна ставка - 547,50 %; тип процентної ставки - фіксована. На підтвердження факту перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» на картковий рахунок відповідачки кредитних коштів у розмірі 14 800,00 гривень додано платіжні доручення від 05 травня 2024 року та 09 травня 2024 року. Станом на 27 лютого 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 268320751 від 05 травня 2024 року становить 54 518,45 гривень, що підтверджується складеними Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» розрахунками. Згідно із довідкою, складеною Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», 06 серпня 2024 року було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № 268320751 від 05 травня 2024 року, укладеного з [PERSON] . Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», згідно із укладеним договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, підписаною 31 грудня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року було викладено у новій редакції. Відповідно до пункту 4.1. нової редакції договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року наявне право вимоги переходить до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. 27 лютого 2025 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до якого право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору. У той же день сторони договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року підписали реєстр прав вимоги № 2, згідно із яким до позвача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 268320751 від 05 травня 2024 року на загальну суму 54 518,45 гривень. Окрім того, 01 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 342332407, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у виді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту у розмірі 3 600,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі та додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ». Кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER] , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду користування - 31.07.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 31.07.2029. На момент укладення цього договору та отримання першого траншу за цим договором базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних. У разі отримання додаткових траншів за цим договором в період з 23.04.2024 по 21.08.2024, базова процентна ставка, яка використовується для нарахування процентів за користування цими додатковими траншами обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки зазначеної у частині п`ятій статті 8 Закону, що складає 1 % за день користування таким траншем. Договір кредитної лінії № 342332407 підписано 01 липня 2024 року [PERSON] електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «SMZP», відправленого на номер телефону - [NUMBER] . У той же день відповідачка електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «5852», відправленого на номер телефона - [NUMBER] , підписала паспорт споживчого кредиту продукту «ОПТИМАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до договору № 342332407. Зі змісту вказаного вище документа встановлено, що основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 3 600,00 гривень; строк кредитування - до 1826 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження та поновлення). У якості інформації щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначено таке: процентна ставка, процентів річних - базова процентна ставка - 547,50 % (при виконанні умов передбачених кредитним договором можуть надаватись знижки до рівня дисконтної ставки - 3,65 %-547,50 %, або індивідуальної ставки - 456,25 - 547,50 %. На підтвердження факту перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» на картковий рахунок відповідачки кредитних коштів у розмірі 3 600,00 гривень додано платіжне доручення від 01 липня 2024 року. Станом на 04 вересня 2024 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 342332407 від 01 липня 2024 року становить 13 446,00 гривень, що підтверджується складеними Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» розрахунками. 20 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» укладено договір факторингу № 20/0324-01, за умовами якого право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог по формі встановленій у відповідному додатку. Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» підписали реєстр прав вимоги № 2 від 27 лютого 2025 року, згідно із яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договоро № 342332407 від 01 липня 2024 року на загальну суму 13 446,00 гривень. 27 лютого 2025 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до якого право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у додатку до цього договору. У той же день сторони договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року підписали реєстр прав вимоги № 2, згідно із яким до позвача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 342332407 від 01 липня 2024 року на загальну суму 13 446,00 гривень. 23 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 30566-06/2024, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 4 500,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту - кредит. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту - 23.06.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку користування. Дата погашення кредиту - 20.10.2024. Денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у пункті 1.2. цього договору. Клієнт надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 30566-06/2024 є графік платежів та паспорт споживчого кредиту. Зі змісту паспорта споживчого кредиту встановлено, що основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту - 4 500,00 гривень; строк кредитування - 120 днів. У якості інформації щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначено таке: процентна ставка, відсотків річних - 1,50 % в день, що становить 547,50 % річних; тип процентної ставки - фіксована. Договір про надання фінансового кредиту № 30566-06/2024 та додатки до нього підписано 23 червня 2024 року [PERSON] електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора «W3188», відправленого на номер телефону [NUMBER] . На підтвердження факту надання Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» відповідачці кредитних коштів у розмірі 4 500,00 гривень за умовами, укладеного між ними договору про надання фінансового кредиту № 30566-06/2024 від 23 червня 2024 року, позивач надав довідку № 3466_250410153052, складену 10 квітня 2025 року уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення». Зі змісту вказаного вище документа встановлено, що 23-06-2024 09:10:00 було успішно здійснено переказ на суму 4 500,00 гривень, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 432991379, призначення платежу - зарахування 4500 грн на карту [NUMBER] . Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 30566-06/2024 від 23 червня 2024 року станом на 21 жовтня 2024 року складає 21 599,50 гривень. 21 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21102024, за умовами якого перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно із додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до пункту 3.3. договору ціна продажу за договором становить 3 831 820,15 гривень. У той же день Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 21102024 від 21 жовтня 2024 року, згідно із яким позивач набув право грошової вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором № 30566-06/2024 на загальну суму 21 600,00 гривень. На виконання пункту 3.3. договору факторингу № 21102024 від 21 жовтня 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» було сплачено узгоджену ціну продажу у розмірі 3 831 820,15 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 501 від 25 жовтня 2024 року. Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як кредитодавцем, та фізичною особою [PERSON] - споживачем фінансових послуг. Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються учасниками цивільної справи. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором № 268320751 від 05 травня 2024 року первісно належало Товариству з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та було відступлене Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року). В подальшому, на підставі договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року та підписаного сторонами реєстру прав вимоги № 2, право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Аналогічно підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором № 342332407 від 01 липня 2024 року. Згідно із договором факторингу № 20/0324-01 від 20 березня 2024 року право вимоги було передано від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», що підтверджується підписаним реєстром прав вимоги № 2 від 27 лютого 2025 року. Надалі, на підставі договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року та відповідного реєстру прав вимоги № 2, зазначене право вимоги перейшло до позивача. Окрім того, право вимоги за кредитним договором № 30566-06/2024 перейшло безпосередньо до позивача на підставі договору факторингу № 21102024 від 21 жовтня 2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем, що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року та доказами сплати узгодженої ціни продажу. Надані позивачем договори факторингу, додаткові угоди, реєстри прав вимоги, акт приймання-передачі та платіжні документи є належними та допустимими доказами у розумінні вимог цивільного процесуального законодавства, які підтверджують безперервний ланцюг переходу права вимоги від первісних кредиторів до позивача. Отже, суд доходить висновку, що доказами у справі підтверджено набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» статусу нового кредитора у зобов`язаннях [PERSON] за кредитними договорами № 268320751 від 05 травня 2024 року, № 342332407 від 01 липня 2024 року та № 30566-06/2024. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із приписами частин першої та третьої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно із приписами частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору. У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно із приписами статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин першої - третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 268320751 у розмірі 54 518,45 гривень, кредитним договором № 342332407 - 13 446,00 гривень, кредитним договором № 30566-06/2024 - 21 600,00 гривень, обгрунтував право вимоги до відповідачки тим, що підписуючи вказані договори, остання погодилась з усіма його умовами та зобов`язалась їх неухильно виконувати. Судом встановлено, що договір кредитної лінії № 268320751 був підписаний [PERSON] електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора RPFN, відпрвленого на номер телефона [NUMBER] . Договір кредитної лінії № 342332407 відповідачка підписала 01 липня 2024 року електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора SMZP, відправленого на номер телефона [NUMBER] . Договір про надання фінансового кредиту № 30566-06/2024 підписано відповідачкою 23 червня 2024 року електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора W3188. У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2024 року у справі № 559/1622/19 зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Суд зазначає, що будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження факту перерахування відповідачці кредитних коштів за умовами кредитних договорів № 268320751 від 05 травня 2024 року, № 342332407 від 01 липня 2024 року, № 30566-06/2024 від 23 червня 2024 року матеріали позовної заяви не містять, до позовної заяви не долучено жодного документа, який би підтверджував факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідачки, їх фактичне отримання нею у будь-який інший спосіб, тому, позовна заява в частині стягнення з [PERSON] суми заборгованості по основному боргу за кредитним договором № 268320751 від 05 травня 2024 року у розмірі 14 596,60 гривень, суми заборгованості по основному боргу за кредитним договором № 342332407 від 01 липня 2024 року у розмірі 3 600,00 гривень, суми заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором № 30566-06/2024 від 23 червня 2024 року у розмірі 4 500,00 гривень, задоволенню не підлягає. Оскільки позивачем не доведено наявність заборгованості відповідачки за сумою основного боргу, то, відповідно, і право на отримання позивачем процентів за користування кредитними коштами не виникло. Відповідно до частин першої та другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Отже, ураховуючи наведене вище, оцінивши надані позивачем докази та встановлені відповідно ним обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню, тому, позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі, сплачені позивачем судові витрати по справі залишаються за ним.

Outcome: dismissed