Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

23.01.2026 до суду надійшов позов ПАТ АБ «Південний» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 6238,31 грн., судових витрат зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. і витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено. 05.03.2021 р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Південний» та [PERSON] укладено Кредитний договір № IS КР 1732925 B1. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати Боржнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії за поточним рахунком з використанням електронних платіжних засобів на суму 4300,00 грн., а Боржник в свою чергу зобов`язався повернути кредитні кошти Банку разом із процентами згідно умов кредитного договору, але не пізніше 28.02.2022 р., з можливістю продовження строку відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування. Банк прийняті на себе зобов`язання щодо надання Боржнику грошових коштів в обумовленій в Кредитному договорі сумі виконав повністю. Однак, Боржник не виконав умови Кредитного договору та не погасив кредит. Внаслідок невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, у нього перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 24.11.2025 року складає 6238,31 грн., з яких: 2416,50 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту; 3821,81 грн. - залишок заборгованості за процентами, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду від 30.01.2026 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Від відповідача [PERSON] відзиву на позовну заяву, та будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 05.03.2021 року між ПАТ АТ «Південний» та [PERSON] укладено Кредитний договір № IS КР 1732925 B1. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати Боржнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії за поточним рахунком з використанням електронних платіжних засобів на суму 4300,00 грн., а Боржник в свою чергу зобов`язався повернути кредитні кошти Банку разом із процентами згідно умов кредитного договору, але не пізніше 28.02.2022 р., з можливістю продовження строку відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування. [PERSON] , підписавши Кредитний договір повністю та безумовно підтвердив факт прийняття (акцепту) пропозиції Банку укласти публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБОФО та/або Публічний договір) в порядку, в строки та на умовах, визначених Банком в Публічному договорі та підтверджує, що перед підписанням Кредитного договору боржник ознайомився з Тарифами Банку, всіма умовами Публічного договору, оприлюдненими на сайті Банку за електронним адресом: http://bank.com.ua повністю з ним погоджується та зобов`язується їх виконувати. ПАТ АТ «Південний» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) в розмірі відповідно до умов договору. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою з рахунка приватного клієнта від 24.11.2025 на ім`я [PERSON] . Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 24.11.2025 року у нього утворилася заборгованість в розмірі 6238,31 грн., з яких: - 2416,50 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту, - 3821,81 грн. залишок заборгованості за процентами . Розмір заборгованості за кредитним договором № IS КР 1732925 B1 від 05.03.2021 року підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем, який є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь - яких доказів в розумінні положень ст.ст. 76 -81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження вказаних витрат позивачем до суду надано: - копію договору про надання правової допомоги від 03.10.2024 року; - копію акту прийому-передачі виконаних робіт №220 від 26.11.2025 року на суму 1000,00 грн.; - копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ОД №005451 на ім`я Самойлюк Д.Г.; - копію ордеру про надання правничої допомоги №1511749 від 07.05.2025. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028 грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Outcome: approved