Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

Суть вимог: ТОВ «ФК» ЕЙС» звернулося до Андрушівського районного суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 371359180 від 05.04.2021 у сумі 35 101,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 05.04.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 371359180 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт кредитора www.moneyveo.ua та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання кредитних грошових коштів. Після цього добровільно зареєструвався, пройшла процедуру ідентифікації вказавши свої дані. Тому, перед прийняттям рішення щодо видачі коштів, кредитор перевіряє подані дані позичальником. Після чого, в особистий кабінет позичальнику надається паспорт та індивідуальна частина договору для ознайомлення, якщо він погоджується із запропонованими умовами підписує його електронним підписом шляхом внесення одноразового ідентифікатора. [PERSON] підписано договір внесенням одноразового ідентифікатора MNV2S7A5. Кредитодавець своє зобов`язання виконав та перерахував кошти в сумі 9 000,00 грн. на поточний рахунок позичальника. Всупереч умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, що призвело до заборгованості перед кредитором. Крім того позивач зазначає, що між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК» ЕЙС» уклали договір факторингу№ 08/07/25-Е, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 371359180 від 05.04.2021. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором. Представник позивача до суду не з`явився, направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги підтримує повністю та зазначив, що не заперечує щодо заочного рішення. Відповідачв судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, відзив на позовну заяву не подав, причини неявки не відомі. Разом з тим, до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» . Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача скористався наданим правом та заявив таке клопотання. Відповідно до ст. 128 ч. 8 п. 4 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. У відповідності до ч. 8 ст.178 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 05.04.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 371359180 у формі електронного документа та підписано з використанням електронного підпису. Згідно умов договору п.1.1 сума кредиту 9 000,00 грн., П. 1.2 договору кредит надається на 30 днів; Пунктом 1.4 - процентна ставка за користування кредитом в розмірі 0,45 % від суми кредиту за кожен день користування, у межах строку кредитування, що передбачено п.1.2 договору, що підтверджується договором (а.с.33-35). Також визначений графік внесення платежів, згідно якого вбачається яка загальна сума витрат за користування кретидом, а саме: сума кредиту - 9 000,00 грн. та нараховані відсотки - 1 215,00 грн., до сплати разом - 10 215,00грн. ( а.с.35). На офіційному веб-сайті ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та www.moneyveo.uaу вільному доступі для всіх розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Правилами надання грошових коштів у позику в яких зазначений порядок укладення електронного договору, з метою отримання кредитних коштів, вказавши свої персональні дані та рахунок банківської картки для перерахування коштів. Після ознайомлення, позичальник переходить до підписання кредитного договору електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Тож, уся інформація, яка розміщується Товариством на сайті Товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України (а.с.14-15,17-22,24-29). Судом встановлено виконання позивачем свого зобов`язання щодо перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується інформаційною довідкою онлайн платежів (а.с.12,13). Крім того зарахування коштів на рахунок відповідача підтверджується випискою із карткового рахунку [PERSON] яка була витребувана ухвалою суду за клопотанням представника позивача (а.с.106-110). В порушення умов договору у відповідача виникла заборгованість перед первинним кредитодавцем, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.42-45). Крім того, позивач зазначає, що набув права вимоги за кредитним договором № 371359180 від 05.04.2021 шляхом укладення договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, до даного договору було укладено ряд додаткових угод, щодо продовження терміну дії договору. У подальшому, 05 серпня 2020 року було укладено між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу № 05/0820-01, в подальшому до даного договору було укладено ряд додаткових угод, щодо продовження терміну дії договору, а 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 843778503 від 21.09.2021, що підтверджується відповідними договорами та угодами ( а.с.48-80). Разом з тим, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. У зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка становить 35 101,00 грн., що складається з: 8 999,80 грн. - суми боргу за тілом кредиту; 26 101,20 грн. заборгованість за процентами (а.с.42-43). Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Застосоване законодавство. Ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Отже, Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»в мережі Інтернет www.moneyveo.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги озивача підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії договору - сторони погодили строк кредитування 30 днів. Поруч з тим, в матеріалах справи немає доказів того, що позичальник вчинив дії на продовження строку користувння кредитом Оскільки сторонами договору погоджено строк кредиту на який надаються кошти позичальнику - 30 днів, з відсотковою денною ставкою за користування кредитом в розмірі 0,45% від суми кредиту, відтак загальні витрати за кредитом, які підлягають стягненню становлять 10 214,80 грн. (9 000грн. *0,45%*30 днів=1215,00 грн.), з яких тіло кредиту в розмірі 8 999,80 грн. та суми відсотків - 1215,00 грн. Суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог частково. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з цим позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС" сплачено 2422,40 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією № 21395 від 25.08.2025 року. Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог, а саме: 29,10% (10214,80 грн.:35101,00 грн.*100=29,101%). Тому сума судового збору становить - 2422,40 грн.*29,10%=704,92 грн. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню разом із іншими судовими витратами пропорційно задоволених вимог. В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: Договір про надання правничої допомоги від 09.07.2025, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», протокол погодження вартості послуг від 09.07.2025, Додаткову угоду №25770535379 від 09.07.2025 та акт прийому-передачі послуг до Договору про надання правничої допомоги від 17.07.2025 року (а.с.38-41). Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, враховуючи часткове задоволення позовних вимоги, сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі пропорційно задоволених позовних вимог - 2037,00 грн. (7000,00 грн.*29,10%= 2037,00 грн.) Висновок суду. Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ЕЙС"» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial