Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначає, що 01.10.2016 між нею і відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. З березня 2022 року фактично сім`я припинила своє існування, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує., просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В заяві зазначила, що шлюбні відносини припинені в 2022 році, майнового спору не мають, дитина залишиться проживати з нею. Просить залишити прізвище набуте у шлюбі. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, однак про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 23 грудня 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою судді від 06 січня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2016 року Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №150, що видно із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини до укладення шлюбу [PERSON] . Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки призвели до розпаду сім`ї. Сторони проживають окремо. Про наявність спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного сумісного майна сторонами не заявлено. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного із подружжя припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду. Частинами 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка виявила бажання залишити прізвище набуте у шлюбі. З огляду на викладене, та враховуючи те, що сторони припинили ведення спільного господарства, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд дійшов висновку, що рішення останньої про звернення до суду із даним позовом є виваженим і відповідає її волевиявленню. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved