Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: 1) стягнути [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договорами № 002/8625005-CK від 09.10.2020, № 615120 від 26.05.2021 у розмірі 16583,00 грн та понесені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору на суму 2422,40, та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.10.2020 між АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] укладено Заява-договір №002/8625005-CK. 26.05.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] укладено Договір № 615120. 21.12.2023 було укладено договір №НІ/11/13-Ф відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ТАСКОМБАНК" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №002/8625005-CK. 28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №002/8625005-CK. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №002/8625005-CK. 31.01.2025 було укладено договір №31012025 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №615120. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №615120. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №002/8625005-CK від 09.10.2020 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 3379,63 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1379,63 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №615120 від 26.05.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13203,37 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 13203,37 грн. Отже, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16583,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 15203,37 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1379,63 грн. У позові зазначено, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання права грошової вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», здійснювалися безпосередньо попередніми кредиторами станом на день відступлення права вимоги, зі сторони ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялася шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання, та шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті «Судова влада» про виклик в судове засідання, відзив не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 09.10.2020 [PERSON] уклала з АТ «Таскомбанк» кредитний договір № 002/8625005-СК шляхом підписання такого та паспорта споживчого кредиту особистим підписом, внаслідок чого отримала грошові кошти в сумі 1000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою процентної ставки у розмірі 43,2%. Встановлено, що кредитодавець повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором №002/8625005-СК від 09.10.2020. 21.12.2023 було укладено договір №НІ/11/13-Ф відповідно до якого АТ "ТАСКОМБАНК" відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №002/8625005-СК. 28.08.2025 було укладено договір №28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №002/8625005-СК. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №002/8625005-СК від 09.10.2020 вбачається, що станом на 06.10.2025 у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 3379,63 грн. яка складається з: 2000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 1379,63 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, 26.05.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір № 615120 про надання споживчого кредиту/а.с. 18-19/. Сторони узгодили істотні умови які викладені в кредитному договорі: сума кредиту (загальний розмір) складає 37500,00 грн., строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 26.05.2024 (п.1.3, п.1.4 договору). Пунктом 1.5. договору, передбачено умови нарахування та тип процентної ставки за кредитом. Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту /а.с. 21/. Сторонами також погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 615120 від 26.05.2021 /а.с.20/. Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується платіжним дорученням № 5402 від 26.05.2021 /а.с.42/. Відтак, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 615120 від 26.05.2021 станом заборгованість відповідача перед банком на дату відступлення прав вимоги становить 13203,37 грн., з яких: 10742,36 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2461,01 грн. - заборгованість за відсотками за перший день користування /а.с. 42-43/. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Судом також встановлено, що 31.01.2025 ТОВ «Слон Кредит» на підставі договору факторингу № 31012025 за плату відступило, а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідач. З акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 31012025 від 31.01.2025 вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 2092, після чого з урахуванням п.2, п.3 договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей /а.с. 51/. Відповідно додатку № 1-1 до договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025 Реєстр боржників ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача кредитним договором № 615120 в сумі 13203,37 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 10742,36 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2461,01 грн. - заборгованість за відсотками за перший день користування /а.с.52-53/. Отже позивач набув право вимоги грошових коштів до відповідача за договором №615120 про надання споживчого кредиту від 26.05.2021 укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. На виконання ухвали суду від 04.11.2025 суду надано відповідь АТ «ПУМБ», в якій зазначено, що на ім`я [PERSON] в банку було відкрито рахунок [NUMBER] , на який 26.05.2021 відбулося зарахування на суму 30000,00 (відправник ТОВ «Слон Кредит»). Таким чином, факт укладення кредитного договору та використання відповідачем кредитних коштів є доведений. Відповідачем будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові від 22.05.2024 № 754/8750/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved