Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

26 вересня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 липня 2010 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Від спільного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що 26 червня 2024 року син [PERSON] був зарахований на навчання до Технікуму закладу професійної підготовки ім.Яна Кілінськего за спеціальністю технік харчування і гастрономії на стаціонарну форму навчання, період навчання становить з 01.09.2024 по 31.08.2029. Стверджує, що фактично батьком дитини аліменти сплачувались до досягнення сином повноліття, а саме до [INFO] , проте після досягнення сином повноліття фінансова підтримка відповідачем була припинена, в той же час син [PERSON] продовжує навчатись на стаціонарній формі навчання та перебуває на фінансовому утриманні матері - позивача по справі [PERSON] . Позивач посилається на те, що повнолітній син навчається та фактично проживає за кордоном, потребує коштів на проживання, сезонний одяг, лікування, тощо, а фінансовий стан позивача не дозволяє в повній мірі забезпечити сина самостійно, тому позивач звернулась до суду. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати настання повноліття дитини, а саме з 22 травня 2025 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у поданій до суду позовній заяві просила розгляд даної справи провести без її участі та без участі її представника [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив, доказів поважності причин неявки до суду не надав, письмових пояснень, відзиву, тощо суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: копію паспорта та коду позивача (а.с.4-6, 7), копію довідки про реєстрацію місця проживання особи №17-08/3688 від 30.08.2021 (а.с.8), копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.10), копію свідоцтва про шлюб (а.с.11), копію довідки про прийом іноземця на навчання/ про продовження іноземцем стаціонарного навчання та нотаріально посвідчений переклад (а.с.12,13), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не бере участі в утриманні свого повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, не виконує в добровільному порядку обов`язки по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стаття 200 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, і вказує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Разом з тим, судом встановлено, що всупереч вимогам статті 191 СК України, позивачем не надано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведене, суд позов задовольняє частково та присуджує до стягнення з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, та стягує аліменти з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 26 вересня 2025 року і до закінчення сином навчання, а саме до 31 серпня 2029 року, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. Оскільки аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а в судовому засіданні встановлено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку (доходу), за період починаючи з дати настання повноліття дитини, а саме з 22 травня 2025 року слід відмовити, враховуючи вимоги статті 191 СК України. Відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає 1211,20 грн.

Outcome: partial