Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь належну померлому [PERSON] , але не виплачену пенсію в розмірі 214205,32 грн: 190878,16 грн на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року в справі № 460/16368/21 та 23327,51 грн на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2023 року в справі № 460/27375/22. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що її батько [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року у справі № 460/16368/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії з 01 грудня 2019 року. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у справі № 460/27375/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зобов`язано провести пеперахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01 січня 2016 року. На виконання рішення у справі № 460/27375/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області [PERSON] нараховано суму за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2019 року в розмірі 23327,51 грн. На виконання рішення у справі № 460/16368/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області [PERSON] нараховано суму за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2022 року в розмірі 190878,16 грн. Вона є єдиним спадкоємцем [PERSON] 12 листопада 2025 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про перерахунок недоотриманої пенсії. Листом від 11 грудня 2025 року відповідач повідомив, що їй необхідно надати документи, які підтверджують родинні відносини з померлою особою. Водночас не зазначено, яких саме документів недостатньо. Оскільки суми пенсії, що належали [PERSON] , залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, вона, як єдиний спадкоємець свого померлого батька, фактично їх успадкувала, відтак належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з відповідача в порядку спадкування належної померлому [PERSON] суми нарахованої, але не виплаченої пенсії на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду. Ухвалою від 14 січня 2026 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 04 лютого 2026 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. У заяві від 02 березня 2026 року представник позивача [PERSON] просить судове засідання проводити за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документа та розписка про отримання повістки. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 червня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07 червня 2023 року Гощанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 01 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Шпинтою А.Є., зареєстроване в реєстрі за № 619, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82738794 від 01 жовтня 2025 року, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 01 жовтня 2025 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Шпинтою А.Є., зареєстроване в реєстрі за № 620, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 445913554 від 01 жовтня 2025 року, довідка приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Шпинти А.Є. № 191/01-16 від 15 грудня 2023 року, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73593686 від 15 серпня 2023 року. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року у справі № 460/16368/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, станом на 19 листопада 2019 року, за № 1537 від 04 серпня 2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області», з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у справі № 460/27375/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 1 січня 2016 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, виходячи з основного розміру пенсії 77 % грошового забезпечення. Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11 липня 2023 року № 25936-24266/Ч-05/8-1700/23, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/27375/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області [PERSON] нараховано суму за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2019 року в розмірі 23327,51 грн; на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/16368/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області [PERSON] нараховано суму за період з 01 грудня 2019 року по 30 червня 2022 року в розмірі 190878,16 грн. Виплата заборгованості буде здійснена у разі зміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) згідно ухвали суду та при відповідному фінансуванні. 12 листопада 2025 року [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про перерахунок недоотриманої пенсії, до якої долучено копію свідоцтва про народження, довідку приватного нотаріуса та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Листом від 11 грудня 2025 року відповідач повідомив позивача про необхідність надати документи, які підтверджують родинні відносини з померлою особо. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами другою та третьою статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини. Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом». Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. У справі суд встановив, що за життя батько позивача [PERSON] оскаржував бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії. Рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/27375/20 та у справі № 460/16368/21, які ухвалені за життя спадкодавця та набрали законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали останньому, залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Позивач успадкувала належні її батьку суми пенсії відповідно до положень ст.1227 ЦК України, а отже, належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з відповідача сум пенсії, яка належала батьку позивача та була нарахована на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду, але не була ним отримана за життя. За встановлених у справі обставин вимоги позивача законні, обгрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підляють стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 1713,64 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved