Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27.08.2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №2035. Крім того, просила вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на її користь 968,96 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на правову допомогу. Позов мотивує тим, що з відповідачем 27.08.2020 року уклали шлюб, який був зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №2035. Подружнє життя не склалось у зв`язку із погіршенням відносин між подружжям, постійними сварками, а також відсутністю взаєморозуміння, що негативно впливає на їх стосунки та виховання спільної дитини. Спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує лише формально, а тому відсутні підстави для його збереження. Від шлюбу є малолітня дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу 02.03.2026 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді від 03.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду в судовому засіданні. Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, суд вважає за можливе постановити рішення відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, яким позов задоволити виходячи з наступних підстав. Згідно з Постановою Верховного Суду від 7 листопада 2022 року у справі № 361/1017/20, відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу передбачає як право на шлюб, так і право на розірвання шлюбу, що усуває порушення прав людини та випадків можливої дискримінації. Право на справедливий суд, що гарантується статтею 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, також має реалізуватися через принципи справедливості, добросовісності та розумності, як універсальні засади регулювання сімейних відносин (частина дев`ята статті 7 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України, закріплений принцип добровільності шлюбу, зокрема шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Аналогічний принцип закріплений у ст. 24 СК України. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між сторонами було укладено 27.08.2020 року та зареєстровано Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №2035. Від шлюбу є малолітня дитини [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи судом встановлено, що позивач з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, тому сім`я існує лише формально, подружні відносини припинені, шлюб фактично розпався та немає можливості його зберегти, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, тому суд позов задовольняє. Відповідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що позивач після укладення шлюбу із відповідачем прізвище не змінювала. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 968,96 грн. судового збору. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункти 168-169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року, справа № 922/1964/21, Провадження № 12-14гс22). Згідно долученої до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги від 18.11.2025 року, встановлено, що такий укладено між адвокатом Герасимчуком Олегом Олександровичем та позивачем [PERSON] з метою отримання останньою правової допомоги у справі про розірвання шлюбу з [PERSON] . Відповідно до п.3.1 Розділу 3 договору, клієнт сплачує Адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 6000 (шість тисяч гривень). За надання правової допомоги гонорар сплачується авансом в безготівковій формі на розрахунковий або картковий рахунок Адвоката. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. А тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 6000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved