Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , на час навчання у Вінницькому національному університеті ім. М. І. Пирогова в розмірі 5000,00 грн до завершення навчання 01.07.2019. позиція учасників справи Позивачка в обґрунтування позову покликалась на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням суду від 18.07.2014, від якого мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також рішенням суду стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Донька [PERSON] навчається у Вінницькому національному університеті ім. М. І. Пирогова до 01.07.2029 та на даний час досягла повноліття і проживає з позивачкою та перебуває на утриманні позивачки, якій не вистачає доходу на витрати, що пов`язані з навчанням доньки витрат на обіди, забезпечення необхідними речами, оренди житла та інших витрат, пов`язаних з навчанням. Вартість навчання становить 47900 грн на навчальний рік, тому вона потребує додаткової матеріально допомоги. Відповідач, як батько зобов`язаний утримувати доньку на період навчання, якщо він може таку допомогу надавати, тому вона звернулась в суд з позовом. В судове засідання позивачка не з`явилась. Від її представника адвоката Волощука В. В. надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності сторони позивача та підтримання позовних вимог. Відповідач правом подання відзиву не скористався. В судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що офіційно працевлаштований, має нову сім`ю дружину та доньку [PERSON] , [INFO] , тому його доходів не вистачає на сплату аліментів позивачці, утримання сім`ї та сплату аліментів на навчання доньки у розмірі, який просить позивачка. Також повідомив, що наразі заборгованості по аліментах на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей не має, а має переплату за такими. Вважав за можливе сплачувати 2000 грн. Третя особа [PERSON] письмових пояснень третьої особи суду не надала. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 15.01.2026. Відповідно до заяви від 15.01.2026 представник позивачки адвокат Волощук В. В. просив прийняти заяву про збільшення позовних вимог. Ухвалою від 15.01.2026 прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог. 21.01.2026 відповідач подав заяву про доручення доказів. 03.02.2026 відповідачем подано заяву про проведення судового засідання 03.02.2026 за його відсутності та часткове визнання позову. Ухвалою від 03.02.2026 відкладено судове засідання, роз`яснено позивачці наслідки повторної неявки в судове засідання. 03.02.2026, після судового засідання, від представника позивачки надійшла заява про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи за його та позивачки відсутності. Розгляд справи по суті проведено 23.02.2026. Суд вважав за можливе проводити розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторони позивача, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, оскільки представник позивача адвокат Волощук В. В. скористався правом, передбаченим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подавши заяву про розгляд справи за його та позивачки відсутності, а третя особа, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини В судовому засіданні встановлено, сторони в справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 8). Окрім [PERSON] в них є ще троє неповнолітніх дітей донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] і повнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Дана обставина визнається відповідачем та підтверджується довідкою щодо заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 45). [PERSON] навчається у Вінницькому національному університеті ім. М. І. Пирогова, що підтверджено Договором про навчання у закладі вищої освіти від 14.08.2024 № 97С1/24 (а.с. 9-10), Договором про надання платної послуги для підготовки фахівців від 16.08.2024 (а.с. 11-12), яким також встановлено вартість навчання 47900,00 грн за навчальний рік, що семестрова, не пізніше 31.08 та 01.02, а також довідкою від 13.01.2026 № 05/2-8 Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова, що видана [PERSON] , з якої вбачається, що тривалість її навчання на контрактній формі - з 01.09.2024 до 01.07.2029 (а.с. 26). З договору оренди від 30.05.2025, о укладений в м. Вінниця, вбачається,що предметом договору є квартира по [ADDRESS] , орендна плата 16000,00 грн на місяць. З акту прийому-передачі квартири від 30.05.2025 до Договору оренди від 30.05.2025 вбачається,щ оправо на проживання в квартирі мають [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . З свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 19.05.2018 вбачається, що відповідач [PERSON] одружився 19.05.2018 з [PERSON] (а.с. 42), а з свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.04.2021, що в них [INFO] народилась донька [PERSON] . З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, боржник [PERSON] , станом на 13.01.2026, ВП № 61101215, вбачається, що наявна переплата в розмірі 14096,14 грн, зокрема в грудні 2025 року при необхідності сплати 3196,00 грн, боржником сплачено 4824,12 грн (а.с. 44). З довідки від 13.01.2026, що видана старшим державним виконавцем Н. Шевчук (а.с. 45) вбачається, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 61101215 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] по 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття та заборгованість відсутня. (а.с. 45). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку утримувати свою дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що дитина продовжує навчання. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина є продовження ними навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У ст. 201 Сімейного кодексу України зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі № 489/100/18. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Вінницькому національному університеті ім. М. І. Пирогова з 01.09.2024. Термін закінчення навчального закладу 01.07.2029. Суд зазначає, що утримання дитини є обов`язком батьків в рівній мірі. Таким чином, відповідач, як батько дитини зобов`язаний його утримувати до припинення навчання або до 23 років, залежно від того, що настане раніше. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, потреби дитини даного віку. Зокрема суду не надано доказів того що відповідач є непрацездатним. Також судом встановлено, що відповідач має на утриманні на утриманні інших осіб доньку [PERSON] , 2009 року народження та сина [PERSON] , 2012 року народження, які є спільними з позивачкою та доньку [PERSON] , 2021 року народження від нового шлюбу. У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 зазначається, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд зауважує, що стаття 199 СК України розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за умови досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. При чому навчання дитини має бути її основним заняттям. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Визначаючи період, за який мають стягуватись аліменти, суд відзначає, що аліменти на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання за загальним правилом стягуються з дня пред`явлення позову до суду на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше. Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд бере до уваги, що обов`язок утримувати повнолітню дитину на період навчання мають нести однаково як батько, так і матір дитини. У постанові Верховного Суду в справі №635/1139/17 від 20.05.2020 зазначено, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. На підтвердження своїх позовних вимог позивачкою було надано суду докази понесення витрат на оплату навчання та оренду житла. При цьому суд враховує, що вартість навчання на рік 47900 грн, що становить близько 4000,00 грн на місяць, вартість оренди 16000,00 грн на місяць на сім`ю з 4 осіб, згідно до договору та акту прийому-передачі квартири, тобто 4000,00 грн на особу на місяць. Таким чином доведеним є витрати, що пов`язані з навчанням [PERSON] в розмірі 8000,00 грн на місяць. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахуванням однакового обов`язку обох батьків утримувати свою повнолітню доньку, яка потребує допомоги у зв`язку з навчанням, суд доходить висновку про стягнення з відповідача в користь позивачки 4000 грн (половини загального розміру витрат) на період навчання. При цьому суд враховує, що відповідач має постійне місце праці, та хоч вже і сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей і має доньку від нового шлюбу, однак переплата за аліментами становить 14096,14 грн, а отже, на думку суду суду, сплата аліментів у визначеному судом розмірі не буде становити для відповідача надмірного тягаря та буде співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. У зв`язку з цим позов слід задоволити частково, присудивши до стягнення аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 4000 грн на місяць з відповідача з часу звернення з позовною заявою до суду, тобто з 03.12.2025 до завершення навчання 01.07.2029. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. щодо розподілу судових витрат Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положення ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Таким чином ціна позову становить 30000,00 грн (5000*6). Позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів не сплачувала судовий збір, так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Позов задоволено частково. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у виді судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - в сумі 665, грн (1331,20*24000/30000) грн.

Outcome: partial