Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - АТ КБ «Кредобанк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.10.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №4447.21.00.3059, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Сума виданого кредиту становить 496765,06 грн., строк повернення кредиту - до 19.10.2025, сума щомісячного платежу - 11605 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 20.10.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений договір поруки №4447.21.00.3059/S-2, яка солідарно відповідає з боржником перед кредитором. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 20.10.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений договір застави автомобіля. Позичальник неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 491779,88 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 389450,31 грн., відсотки - 102329,57 грн. 20.12.2023 на договорі застави нотаріусом вчинено виконавчий напис №2811. 16.01.2024 відкрито виконавче провадження №73853685 щодо примусового виконання виконавчого напису від 20.12.2023 №2811. В межах виконавчого провадження заставний транспортний засіб не вилучався, стягнення не проводилось, відповідач переховує заставне майно. Простив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь зазначену заборгованість та вирішити питання розподілу судових витрат. 02.07.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 27.11.2025 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористались. 02.03.2026 адвокат Подрез О.О., який діє в інтересах відповідачки [PERSON] , подав клопотання про розстрочення виконання рішення суду. Зазначив, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі. Однак у зв`язку з наявністю виняткових обставин, що істотно ускладнюють негайне виконання рішення, просили розстрочити виконання рішення суду з огляду на втрату доходу через окупацію та військові дії, закриття у 2023 своєї підприємницької діяльності (ФОП). Відсутність фінансової підтримки чоловіка [PERSON] , який на даний час перебуває за кордоном як біженець і не має доходів. Перебування на утриманні доньки [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою денної форми навчання в НУБіП України та не має власних джерел доходу. Тяжкий стан здоров`я брата чоловіка [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з відповідачкою, та який є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково з діагнозом «Хронічний психічний розлад» (F20.0 - шизофренія), має перелом шийки правої стегнової кістки та підозру на рак шлунку, не може самостійно пересуватися та потребує постійного стороннього догляду. Просив розстрочити виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованості у розмірі 491779,88 грн. строком на 1 (один) рік, затвердити графік погашення заборгованості рівними частинами в розмірі 40 981,66 грн. щомісяця протягом 12 місяців. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 20.10.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №4447.21.00.3059, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 496765 на строк до 19.10.2025 для здійснення оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки BMW, модель X1, 2018 року випуску, № кузова [NUMBER] , для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 47343 грн., для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 14422,06 грн. (р. 2 кредитного договору). У розділі 6 кредитного договору від 20.10.2020 №4447.21.00.3059 сторони погодили, що виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечуються заставою майнових прав за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки BMW, модель X1, 2018 року випуску, № кузова [NUMBER] , та договором поруки №4447.21.00.3059/S-2 на суму 496765,06 грн. 20.10.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений договір поруки №4447.21.00.3059/S-2, за яким остання зобов`язалась відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором від 20.10.2020 №4447.21.00.3059, розмір кредиту 496765,06 грн., дата остаточного повернення кредиту - 19.10.2025, первинна відсоткова ставка - 13,99% (р. 1 договору поруки). Відповідно до п. 2.1, 2.2. договору поруки від 20.10.2020 №4447.21.00.3059/S-2 у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором. 21.10.2020 АТ «Кредобанк» перерахував на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 496765 грн. (для надання кредиту згідно договору купівлі-продажу №6451/2020/2258197 від 20.10.2020 за авто BMW X1, WBXHT3C34J3H31635), в розмірі 47343 грн. (для оплати договору страхування транспортного засобу КАСКО №022147/4056,0000146), в розмірі 14422,06 грн. (на оплату страхових внесків згідно договорів страхування). Зазначені відомості містяться у виписці по особовому рахунку [PERSON] за період з 20.10.2020 по 24.02.2025. Також у виписці міститься інформація щодо сплати відповідачем [PERSON] кредитної заборгованості. 11.11.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений договір застави, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрковою О.А. за реєстровим №593. Договір застави забезпечує виконання зобов`язань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з кредитного договору від 20.10.2020 №4447.21.00.3059. Предметом застави є транспортний засіб: марки BMW, модель X1, 2018 року випуску, № кузова [NUMBER] , білого кольору, номерний знак [NUMBER] . На строк дії договору предмет договору залишається у володінні (користуванні) заставодавця за адресою: [ADDRESS] . (р. 1 договору застави). 25.07.2023 АТ «Кредобанк» направив [PERSON] досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, в якій зазначив про наявність заборгованості за кредитним договором від 20.10.2020 №4447.21.00.3059, розмір якої станом на 25.07.2023 становить 467921,73 грн., з яких: строковий борг по тілу кредиту - 262580,03 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 126870, 28 грн., прострочені проценти - 78471,42 грн. Вимагав сплатити прострочену заборгованість в розмірі 205341,70 грн. впродовж 30 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку. У випадку невиконання цієї вимоги банк вимагав достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі 467921,73 грн. та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії тощо. 08.09.2023 АТ «Кредобанк» направив [PERSON] досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, в якій зазначив про наявність заборгованості за кредитним договором від 20.10.2020 №4447.21.00.3059, розмір якої станом на 08.09.2023 становить 467079,86 грн., з яких: строковий борг по тілу кредиту - 254546,89 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 134903,42 грн., строкові проценти - 2349,38 грн., прострочені проценти - 84280,17 грн. Вимагав негайно повернути заборгованість в розмірі 467079,86 грн. 20.12.2023 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргуном О.С. вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на рухоме майно транспортний засіб: марки BMW, модель X1, 2018 року випуску, № кузова [NUMBER] , білого кольору, номерний знак [NUMBER] . За рахунок погашення коштів, отриманих від реалізації рухомого майна запропоновано задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» у сумі 495079,88 грн., з яких заборгованість боржника з 20.12.2022 по 23.11.2023 у сумі 491779,88 грн. (з яких заборгованість за тілом кредиту - 389450,31 грн., відсотки - 102329,57 грн.), плата за вчинення виконавчого напису - 3300 грн., що підтверджується копіями меморіальних ордерів від 21.10.2020 №57088722, №57089846, №57091659. 16.01.2024 відкрито виконавче провадження №73853685 щодо примусового виконання виконавчого напису від 20.12.2023 №2811. Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим АТ «Кредобанк», станом на 24.02.2025 заборгованість за кредитним договором від 20.10.2020 №4447.21.00.3059 становить 491779,88 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 389450,31 грн., заборгованість за відсотками - 102329,57 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ( ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір від 20.10.2020 №4447.21.00.3059, за умовами якого отримав грошові кошти для придбання автомобіля та сплати необхідних страхових платежів на певний строк та взяв на себе зобов`язання повернути кошти банку та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Належне виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором було забезпечене порукою та заставою рухомого майна. Банк свої зобов`язання виконав та перерахував позичальнику [PERSON] грошові кошти в обумовленому договором розмірі 21.10.2020. Відповідач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором від 20.10.2020 №4447.21.00.3059 не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. 25.07.2023 АТ «Кредобанк» направив [PERSON] досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, в якій зазначив про наявність заборгованості за кредитним договором від 20.10.2020 №4447.21.00.3059, розмір якої станом на 25.07.2023 становить 467921,73 грн., з яких: строковий борг по тілу кредиту - 262580,03 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 126870, 28 грн., прострочені проценти - 78471,42 грн. Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 в справі №310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 в справі №300/438/18. Суд враховує, що банк у досудовій вимозі від 25.07.2023 вимагав у [PERSON] сплатити прострочену заборгованість в розмірі 205341,70 грн. впродовж 30 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку, але не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, а у випадку невиконання цієї вимоги достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі 467921,73 грн. та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії тощо. Зазначену вимогу банк направив на адресу позичальника згідно списку згрупованих відправлень, квитанції відділення ДП «Укрпошта» вказана вимога була фактично направлена 27.07.2023. Відтак, строк виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 20.10.2020 №4447.21.00.3059 закінчився 29.08.2023. Отже, АТ «Кредобанк» мало право на нарахування процентів за користування кредитом по 29.08.2023, що згідно розрахунку заборгованості становить 90362,21 грн. Отже, правомірною є вимога банку про стягнення заборгованості , яка складається з тіла кредиту в розмірі 389450,31 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 90362,21 грн., що загалом становить 479812,52 грн. Суд враховує, що позивачем заявлено вимоги про солідарне стягнення з відповідачів як позичальника та поручителя кредитної заборгованості. 20.10.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений договір поруки №4447.21.00.3059/S-2, за яким остання зобов`язалась відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором від 20.10.2020 №4447.21.00.3059. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач дотримався вимог 2.2. договору поруки від 20.10.2020 №4447.21.00.3059/S-2 письмово повідомив [PERSON] , як поручителя, про невиконання позичальником за кредитним договором зобов`язань із зазначенням суми заборгованості боржника, що підтверджується досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань від 08.09.2023. Враховуючи наведене, у відповідачки [PERSON] , як у поручителя, виник обов`язок відповідати перед кредитором АТ «Кредобанк» як солідарний боржник з відповідачем [PERSON] , який допустив прострочення виконання зобов`язання, що виникло з кредитного договору від 20.10.2020 №4447.21.00.3059. Представник відповідачки заявив про визнання нею заявлених банком позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи приписи ст. 206 ЦПК України, суд не приймає визнання позову відповідачкою, виходячи з наступного. Судом встановлено, що банк безпідставно нарахував відсотки після спливу строку, зазначеного у досудовій вимозі від 25.07.2023, направленій [PERSON] . Суд розрахував, що обґрунтованим та підтвердженим є заборгованість за кредитним договором від 20.10.2020 №4447.21.00.3059 в розмірі 479812,52 грн. Отже, визнання заявлених банком вимог суперечить закону та порушує права іншого відповідача, а тому не приймається судом. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідачів підлягає солідарному стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 479812,52 грн. Оцінюючи правомірність позовних вимог з урахуванням наявності виконавчого напису від 20.12.2023, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Моргуном О.С. за реєстровим №2811, яким звернуто стягнення на рухоме майно транспортний засіб: марки BMW, модель X1, 2018 року випуску, № кузова [NUMBER] , білого кольору, номерний знак [NUMBER] ., суд відзначає, що цей виконавчий напис лише підтверджує право стягувача/кредитора задовольнити вимоги за рахунок погашення коштів, отриманих від реалізації рухомого майна. Наявність виконавчого напису не позбавляє банк права звернутись до суду за захистом порушених прав щ позовом про стягнення кредитної заборгованості. Суд враховує правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №201/11696/16-ц), який вказав, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником Враховуючи наведене , суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог. Щодо вимоги відповідачки розстрочити виконання судового рішення, суд відзначає наступне. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч.1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що розстрочка це - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Суд враховує, що відповідач, уклавши договір поруки від 20.10.2020 №4447.21.00.3059/S-2 з позивачем, розуміла всі наслідки його укладання та обсяг зобов`язань, які забезпечені її порукою. На досудову вимогу банку від 25.07.2023 [PERSON] , як поручитель, не відреагувала, жодних дій, спрямованих на повне або хоча б часткове погашення заборгованості за кредитним договором не вичинила, що свідчить про неналежне виконання нею своїх обов`язків, що виникли з договору поруки. Зазначена поведінка відповідачки [PERSON] свідчить про наявність її вини у виникненні спору. Крім того, оцінюючи доводи, якими відповідачка обґрунтувала необхідність розстрочки виконання рішення, суд вважає, що вони жодним чином не свідчать істотне ускладнення виконання рішення або неможливість його виконання. Об`єктивні відомості про свій матеріальний стан відповідач не надала. За таких обставин, суд не вбачає підстав для розстрочки виконання рішення, що має наслідком відмову в задоволенні зазначеного клопотання. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідачів, окремо з кожного, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (97,57%) у сумі 3598,87 грн. ((7377 грн. х 97,57%) : 2 = 3598,87 грн.), у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial