Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.01.2021 у розмірі 11 071,06 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.01.2021 [PERSON] підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підписавши анкету - заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку Умов, Тарифів та таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, що складають договір про надання банківських послуг та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 9700,00 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 21.10.2025 заборгованість відповідача становить 11 071,06 гривень. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк». 26.12.2025 позовну заяву залишено без руху. 30.12.2025 позивач усунув недоліки. 31.12.2025 судом відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд справи з викликом сторін. Представник позивача, у позовній заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце повідомлений належним чином, з урахуванням положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву не подавав. 24.02.2026 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.12.2018 , Акціонерне товариство «Універсал Банк» зареєстроване як юридична особа 20.01.1994, ідентифікаційний код юридичної особи - 21133352, основний вид економічної діяльності 64.19 - інші види грошового посередництва (а.с.37). Акціонерне товариство «Універсал Банк» відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Універсал Банк» (а.с.38-39). Згідно з банківською ліцензією № 92 від 10.10.2011, ПАТ «Універсал Банк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» (а.с.36). З метою отримання банківських послуг [PERSON] встановив на своєму телефоні мобільний додаток monobank та 11.01.2021 підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг monobank, у якій просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку до умов договору. Відповідно п.3 Анкети-заяви у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом ( а.с.17). Умовами пункту 6 зазначеної Анкети-заяви клієнтом засвідчено генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Згідно із довідкою про наявність рахунку від 21.10.2025, на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , карта активна до 04/24 ( а.с. 15). Згідно із довідкою АТ « Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту від 11.01.2021 [PERSON] на картковий рахунок № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт, який неодноразово був змінений, востаннє збільшений 18.12.2022 до 25000,00 грн, зменшений 13.05.2023 до 9700,00 гривень ( а.с.16). Відповідно до умов паспорту споживчого кредиту «Карта monobank» метою отримання кредиту є споживчі потреби; кредитні кошти надаються клієнтові у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжній картці клієнта, яка відкрита у Банку на підставі укладеного договору; пільгова процентна ставка 0,00001%, базова процентна ставка 3,1% в місяць ( 37,2% річних); процентна ставка фіксована ( а.с. 27-19). Відповідно до наданого позивачем та неспростованого відповідачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 11.01.2021 станом на 21.10.2025 становить 11 071,06 грн ( а.с. 8-10). Відповідно до вказаного розрахунку відповідач частково сплачував заборгованість за кредитом. Користування кредитними коштами підтверджується рухом коштів по картці від 21.10.2025 ( а.с. 12-14). Позивачем надані копії документу, що підтверджує особу відповідача - [PERSON] , [INFO] , а саме паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданий 06.09.2019 органом 7133, РНОКПП [NUMBER] (а.с.30). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ч.ч. 1,3 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до приписів ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Ураховуючи положення приведених норм та встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку про те, що за укладеним між сторонами договором відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, що є порушенням права позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, понесенні позивачем за подання до суду позовної заяви, в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved