Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

позивач ТОВ "Юніт капітал" звернувся у суд з позовом про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 24.10.2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та [PERSON] укладено кредитний договір №158093 на суму 25 883,00 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1 договору кредитодавець зобов"язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов"язувався повернути кредит та сплатити проценти користування кредитом відповідно до умов, зазначених в цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. На виконання умов Кредитного договору, 24.10.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № [NUMBER] Відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Первісного кредитора. 06.02.2025 Первісний Кредитор та Позивач уклали Договір факторингу № 06022025, згідно умов якого Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 06.02.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 1 від 06.02.2025 до Договору факторингу 1, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить - 26 290,37 грн, яка складається з: 25 883,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 6,37 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401,00 грн - заборгованість по комісії. Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за період 06.02.2025 - 01.11.2025. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 26 290,37 грн. заборгованості за кредитним договором, 2 422,40 грн. судового збору та 7 000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Відповідач відзив на позовну заяву не надіслала до суду. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.10.2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та [PERSON] укладено кредитний договір №158093 на суму 25 883,00 грн. Відповідач, діючи свідомо та добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявив намір отримати кредитні кошти та здійснив реєстрацію на офіційному веб-сайті Кредитодавця. Кредитний договір складається з індивідуальної частини, яка містить персональні умови кредитування Позичальника, графіку платежів та публічної частини, спільної для всіх клієнтів Кредитодавця розміщеної на сайті за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Зокрема, згідно з Правилами, до укладення Кредитного договору, Позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано Паспорт споживчого кредиту у вигляді додатку до оферти/проекту кредитного договору. Під час реєстрації, відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті Кредитодавця, Відповідач пройшов процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення Кредитного договору. Первісний кредитор здійснив ідентифікацію та верифікацію Позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів, а також за допомогою системи BankID НБУ, що було передбачено та погоджено умовами Кредитного договору. Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом c82ab3e8, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами. На виконання умов Кредитного договору, 24.10.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № [NUMBER] Відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Первісного кредитора. 06.02.2025 Первісний Кредитор та Позивач уклали Договір факторингу № 06022025, згідно умов якого Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 06.02.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 1 від 06.02.2025 до Договору факторингу 1, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. У зв?язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов?язань, у останнього утворилась заборгованість, яка становить 26 290,37 грн. та складається з: 25 883,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 6,37 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 401,00 грн - заборгованість по комісії. Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за період 06.02.2025 - 01.11.2025. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. Суд зазначає, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами ані підстави виникнення заборгованості, ані її розмір; не надано контррозрахунку та докази в обґрунтування обставин належного виконання зобов?язань за кредитним договором. Відтак, позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та 7 000 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved