Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Позивач, ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом, шляхом подання його в системі «Електронний суд, до відповідача, [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором №26.03.2025-100001523 від 26.03.2025 в загальному розмірі 12118,56 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №26.03.2025-100001523. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується листом генерального директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23.09.2025 про переказ коштів на картку позичальника № [NUMBER] 26.03.2025 року. Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача №5168745029802235. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 12118,56грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5608,80 грн, по процентам в розмірі 3109,76 грн, неустойки 3400,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Оскільки всупереч умов договору відповідач не виконав свого зобов`язання, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 24.02.2026 року вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку. Представник позивача до судового засідання не з`явився, проте з матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти винесення заочного рішення та просить розглядати справу за його відсутністю. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 26.03.2025 між ТОВ Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №26.03.2025-100001523. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується листом генерального директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23.09.2025 про переказ коштів на картку позичальника № [NUMBER] 26.03.2025 року. Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 98 днів, продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплат кредиту/строку договору не передбачена, процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,99% за один день користування кредитом. Дата повернення кредиту 01.07.2025 року. Відповідно до п.4.1. Договору Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, плаьтності і поворотності.Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача №5168745029802235. Також п.9 договору передбачено, що позичальник, який прострочив виконання грошового забов`язання відповдно до ст.625ЦК України на вимогу кредитодавця забов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми ( база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Згідно графіку платежів, розмір неустойка складає 3400,00 грн. Як вбачається з тексту оферти дата набрання чинності пропозицією (офертою) 26.03.2025. Підписання споживачем даної пропозиції передбачає надання його згоди на зазначені умови надання споживчого кредиту. Згідно п.2.1 Оферти електронний кредитний договір , частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е 133. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16 грудня 2020 р. у справі №561/77/19). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про споживчий кредит підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16 грудня 2020 р. у справі №561/77/19). Згідно із довідкою - розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №26.03.2025-100001523 від 26.03.2025, заборгованість [PERSON] складає 12118,25грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5608,80 грн., заборгованості по процентам 3109,76грн., неустойки 3400,00 грн. Також, в матеріалах наявна інформаційна довідка ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №10-2309 від 23.09.2025 з повідомленням, що відповідно до договору про переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, було успішно перераховано кошти на платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 691903495, призначення платежу: видача за договором кредиту: №26.03.2025-100001523 . Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Із положень статті 546 ЦК України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Із положень статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. Ураховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором №26.03.2025-100001523 від 26.03.2025 не виконав, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, в частині стягнення заборгованість за тілом кредиту 5608,80 грн та заборгованості по процентам 3109,76 грн. Вказана сума відповідачем не спростована. Щодо стягнення неустойки по кредитному договору №26.03.2025-100001523 від 26.03.2025, суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. З системного аналізу як приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», так і п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". З огляду на зазначене, підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки у розмірі 3400,00 грн відсутні. За таких обставин суд вважає, що стягненню підлягає сума 8718,56 грн, що утворилась по тілу кредиту та процентам. В іншій частині, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судовий збір підлягає стягненню, пропорційно задоволеним вимогам, судом стягнуто на користь позивача 8718,56 грн, що становить 71,94 % від ціни позову, а тому з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1742,67 грн (2422,40 грн х 71,94%). На підставі викладеного,

Outcome: partial