Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (по тексту ТОВ «Деал Фінанс Груп», позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (по тексту [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за договором кредиту №ДП 0009280 від 05.12.2024 в сумі 4364,00 грн, судового збору у сумі 2422,40 грн, а також витрат на професійну правову допомогу в сумі 4500,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 05.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір №ДП 0009280, підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2000,00 грн. Звертає увагу, що відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості. За покликання позивача, 14.10.2025 між ТОВ «ФК «Майбіз» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 14/10/25, відповідно до якого ТОВ «ФК «Майбіз» передало (відступило) ТОВ «Деал Фінанс Груп» належні йому права вимоги до боржників, зокрема за кредитним договором №ДП 0009280 від 05.12.2024. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «Деал Фінанс Груп» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному договору. Відповідно до реєстру прав вимоги № 14/10/25 від 14.10.2025 до договору факторингу №14/10/25 від 14.10.2025, ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 4364,00 грн, з яких 2000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 1764,00 грн - заборгованість за відсотками, 600,00 грн - сума заборгованості за комісією. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно, належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав. У відповідності до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі 01.01.2026 ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області у даній справі відкрито провадження та постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02.02.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування у АТ КБ «Приват Банк» письмових доказів. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 24.02.2026 постановлено провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 05.12.2024 між ТОВ «ФК «Майбіз» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №ДП 0009280. Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 2000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» https://bit.ly/4c20aiw (п.1 договору). Тип Кредиту: кредит. Строк, на який надається кредит: 98 днів (п. 2, 3 договору). Кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки позичальника, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту протягом двох банківських днів з дня підписання цього договору (п. 4 договору). Тип процентної ставки - фіксована. Процента ставка становить 0.9 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим Договором дорівнює 0.9 %. Черговість та дата погашення відбувається згідно додатку №1 Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. Детальні дати видачі кредиту, та дати та терміни повернення кредиту та сплати процентів і комісії визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору (п. 5 договору). Комісія за надання кредиту становить: 600 грн, яка нараховується одноразово в день підписання цього договору, за ставкою 30% % від суми наданого кредиту (п. 10 договору). Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами цього договору та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, що передбачено п. 34 договору. Договір про надання кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 46 кредитного договору «реквізити сторін». Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «Майбіз» 05.12.2024 на номер телефону відповідача [PERSON] [NUMBER] був надісланий одноразовий ідентифікатор N6Pey293. Перерахування грошових коштів на картку відповідача було здійснено за допомогою оператора платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід`на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-922 від 19.03.2024. Відповідно до довідки за вих. №1012-716 від 10.12.2025 та квитанції №43338-95028-53173 від 05.12.2024 слідує, що 05.12.2024 ТОВ «ФК «Майбіз», за посередництва платіжної установи ТОВ «ПрофітГід», успішно перераховано кошти відповідачу в сумі 2000,00 грн на платіжну карту [NUMBER] . Належність банківської карти № [NUMBER] відповідачу та зарахування (переказу) на дану карту в сумі 2000,00 грн підтверджується повідомленням банку та випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку [PERSON] за період з 05.12.2024-08.12.2024. За договором факторингу №14/10/25 від 14.10.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Майбіз» та ТОВ «Деал фінанс груп», останнє отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №ДП0009280. Відповідно до реєстру прав вимог №14/10/25 від 14.10.2025 до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «Деал фінанс груп» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 4364,00 грн, з яких 2000,00 грн - сума заборгованості за тілом позики, 1764,00 грн - сума заборгованості за процентами та 600,00 грн - комісія. Відповідно до наданого ТОВ «Деал фінанс груп» розрахунку заборгованості судом встановлено, що заборгованість відповідача за договором про надання кредиту №ДП0009280 за період з 05.12.2024 по 12.12.2025 в розмірі 4364,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1764,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 600 грн - сума за комісією. Ухвалюючи рішення по суті заявлених позовних вимог, судом враховано також наступне. Між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані Главою 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори). Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що договір про надання кредиту №ДП 0009280 від 05.12.2024 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає наведеним вище нормам права. Таким чином, договір кредиту №ДП 0009280 від 05.12.2024 є укладеним, будь-які умови, викладені в договорі відповідачем не оспорювалися. Зазначений договір містить персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП, дані паспорта громадянина України, місце проживання, електронну адресу, номер мобільного телефону, номер банківського рахунку. Також в договорі з додатками визначено порядок та умови надання кредиту, сплати процентів та комісії. Вказані дані не перебувають у загальному доступі, є індивідуальними для кожної конкретної особи, а їх обробка потребує згоди самої особи на такі дії. Отримання кредитних коштів на вказаний позичальником при укладенні договору картковий банківський рахунок [PERSON] не спростував. Укладаючи договір сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів, комісії за користування кредитними коштами. Наявність заборгованості за договорами підтверджується розрахунком позивача, який не спростований відповідачем. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За матеріалами справи встановлено, що 14.10.2025 між первісним кредитором ТОВ «ФК «Майбіз» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 14/10/25, за яким ТОВ «ФК «Майбіз» відступило право вимоги за договором про надання кредиту №ДП 0009280 від 05.12.2024 на суму заборгованості: 4364,00 грн ТОВ «Деал Фінанс Груп». Відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією підлягають задоволенню. При цьому в частині сплати комісії за надання кредиту, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 13.07.2022 в справі №496/3134/19, згідно якої є правомірним встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З матеріалів справи вбачається, що розмір понесених позивачем судових витрати складається із судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн, що підтверджено належними доказами. Зважаючи на той факт, що позивач у справі належним чином документально підтвердив витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи, що позовну заяву задоволено повністю, витрати на правову допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 4500,00 грн. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved