Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання посилаючись на те, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Полтавському базовому медичному фаховому коледжі, денної форми навчання , на 3 курсі сестринської справи, строк навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Оплата за контрактом становить 70 700 грн. Позивач самостійно несе витрати на оплату навчання, утримує двох повнолітніх дітей, оскільки спільний син сторін навчається у Полтавському фаховому коледжі нафти і газу Національного університету «Полтавська політехніка ім. Юрія Кондратюка», де оплата за весь курс навчання складає 76 000 грн. Відповідач є працездатною за віком та станом здоров`я, може надавати матеріальну допомогу в розмірі 5 000 грн. щомісячно. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2025 року відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін,третьої особи, які в судове засідання не з`явилися з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки № 4389 від 27 січня 2020 року, яка видана КП «ЖЕО № 2» позивач з дітьми [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2010 року зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 0211/206 від 27 жовтня 2025 року [PERSON] навчається у Полтавському базовому медичному фаховому коледжі на 3 курсі відділення сестринської справи. Термін навчання з 01.09.2023 р. по 30.06.2027 р. Форма навчання: денна контрактна основа. Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахового молодшого бакалавра із спеціалізацією «Сестринська справа» на базі 9 класів між Комунальним закладом освіти Полтавським базовим медичним фаховим коледжем Полтавської обласної ради та фізичною особою , що укладений між навчальним закладом, позивачем , здобувач освіти [PERSON] , загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 70 700 грн. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних факторів: - досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, - продовження ними навчання, - потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно до ч.2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до статті 200 Сімейного Кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів враховує обставини, зазначені у статті 182 СК України, та бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Повнолітня донька сторін навчається, не досягла 23 років і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Судом встановлено той факт, що у зв`язку з навчанням, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивач, так і відповідачка, оскільки донька сторін не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, а саме з 13 листопада 2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Також з відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331 грн. 20 коп.

Outcome: approved