Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

У вересні 2025 року до суду звернулося ТОВ «Бізнес Позика» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 12 серпня 2021 року відповідач [PERSON] уклав із ТОВ «Бізнес Позика» кредитний договір № 374454-КС-001 в електронній формі, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн., строком на 16 тижнів до 02.12.2021 року на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,97713684% в день (стандартна фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 2250,00 грн., який зобов`язався повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. 12 вересня 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «Бізнес Позика» додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 374454-КС-001 в електронній формі, згідно якої було збільшено кредит на 5000,00 грн. Загальна сума отриманого та неповернутого кредиту становила 19 096,82 грн. Дата повернення кредиту 02.12.2021 року, комісія за зміну умов договору 750,00 грн. 12 листопада 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «Бізнес Позика» додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 374454-КС-001 в електронній формі, згідно якої позичальник підтвердив наявність у нього заборгованості у розмірі 10 207,54 грн. станом на 12.11.2021 року. Термін дії договору було продовжено до 04.02.2022 року. Строк кредиту становив 177 днів. Позивач вказав, що відповідач не виконував умови кредитного договору та має заборгованість перед позивачем у розмірі 21 275,62 грн., з яких: 10 207,54 грн. заборгованість за кредитом та 11 068,08 грн. заборгованість за процентами, яку просили стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Одночасно позивач просив витребувати в АТ КБ «Приватбанк» письмові докази. Ухвалою судді від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в межах робочого часу суду. Витребувано від АТ КБ «Приватбанк» письмові докази. 16 жовтня 2025 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Відповідач не скористався своїм правом на подачі відзиву на позовну заяву. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступне. 12 серпня 2021 року між позивачем ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] було укладено електронний договір № 374454-КС-001 про надання кредиту, який було підписано відповідачем електронним підписом ідентифікатором G-8935. За п. 2 договору, загальний розмір наданого кредиту становив 15 000,00 грн., строк кредиту - 16 тижнів; стандартна процентна ставка в день 0,97713684%, фіксована; термін дії договору до 02.12.2021 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 29 040,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 6706,43%. Комісія за надання кредиту 2250,00 грн. Пунктом 3 договору сторони передбачили, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів. До укладання кредитного договору відповідач ознайомився із Паспортом кредиту шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8935 , надісланий позичальнику у смс-повідомленні на його телефонний номер [NUMBER] . 12 вересня 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «Бізнес Позика» додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 374454-КС-001 в електронній формі, згідно якої було збільшено кредит на 5000,00 грн. Загальна сума отриманого та неповернутого кредиту становила 19 096,82 грн. Дата повернення кредиту 02.12.2021 року, комісія за зміну умов договору 750,00 грн. 12 листопада 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «Бізнес Позика» додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 374454-КС-001 в електронній формі, згідно якої позичальник підтвердив наявність у нього заборгованості у розмірі 10 207,54 грн. станом на 12.11.2021 року. Термін дії договору було продовжено до 04.02.2022 року. Строк кредиту становив 177 днів. ТОВ «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором, перерахувавши грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. та 5 000,00 грн. на картку відповідача, що була вказана ним в особистому кабінеті. Факт перерахування грошових коштів [PERSON] підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 16.11.2025 року, відповідно якого, на ім`я [PERSON] в банку було емітовано картку № [NUMBER] , на яку 12.08.2021 року та 12.09.2021 року були зараховані грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. та 5000,00 грн., що постає із виписки по рахунку, наданої банком. Із довідки про стан заборгованості постає, що заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 21 275,62 грн., з яких: 10 207,54 грн. заборгованість за кредитом та 11 068,08 грн. заборгованість за процентами. Відповідач не спростовував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав, до позивача із заявою про розірвання кредитного договору не звертався. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі договору, такий договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений йому у смс-повідомленні на його мобільний номер телефону. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору про надання кредиту № 374454-КС-001 від 12.08.2021 року та додаткових угод до нього із дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодився з його умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює усі можливі доводи стосовно невідповідності умов договору вимогам законодавства без його обґрунтування доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19.ю Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитом (тілом) кредиту складає 10 207,54 грн., заборгованість за процентами складає 11 068,08 грн., нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося позивачем до 04.02.2022 року включно (строк дії договору за додатковою угодою № 2 від 12.11.2021 року). Після вказаної дати нарахування процентів не здійснювалося. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості та не надав власний контррозрахунок боргу. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 21 275,62 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов судом задоволено у повному обсязі. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Сторони у справі не подавали заяви про стягнення будь-яких інших судових витрат. Даний позов розглянуто в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів.

Outcome: approved