Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення боргу за необліковану електроенергію. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28.01.2026 позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення боргу за необліковану електроенергію, задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію за актом про порушення №002459 від 09.10.2024 у сумі 28723,96 грн., заборгованість за необліковану електричну енергію за актом про порушення №250575 від 19.06.2025 у сумі 57205, 93грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. 20.02.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» - адвоката Гаєвої Ю.В. про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу на загальну суму 10000,00 грн. Заява мотивована тим, що у позовній заяві позивач заявив про судові витрати, які він очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи та зазначив, що орієнтовний розрахунок судових витрат по даній справі складає 10000,00грн. Судові витрати, які позивач поніс у зв`язку із розглядом даної справи складають 10000,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг. Зазначається, що позивач надає суду документи, що підтверджують понесені ним судові витрати на правничу допомогу у суді, окрім тих, що вже наявні в матеріалах справи. Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Враховуючи, що на вирішення суду винесено питання лише щодо розподілу судових витрат, суд ухвалив додаткове рішення без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28.01.2026 позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення боргу за необліковану електроенергію, задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію за актом про порушення №002459 від 09.10.2024 у сумі 28723 (двадцять вісім тисяч сімсот двадцять три) гривні 96 копійок, заборгованість за необліковану електричну енергію за актом про порушення №250575 від 19.06.2025 у сумі 57205 (п`ятдесят сім тисяч двісті п`ять) гривень 93 копійки, витрати по сплаті судового збору у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. У заяві, яка була подана представником позивача до суду після ухвалення судового рішення у справі, адвокат просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу на суму 10000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів). Справа за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення боргу за необліковану електроенергію, розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Враховуючи особливості розгляду справи у спрощеному провадженні, відповідна заява стороною про подання додаткових доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу має бути подана до переходу суду до стадії ухвалення судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи, сторона позивача зробила відповідну заяву до переходу суду до стадії ухвалення судового рішення. Крім того, як убачається з матеріалів, заява про ухвалення додаткового рішення також позивачем була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України, відтак, строк на її подання не було пропущено. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано Договір про надання правової допомоги №3443-ДКЕМ від 01.01.2024, укладений між ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник», додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги №3443-ДКЕМ від 01.01.2024, додаткову угоду № 2 до Договору про надання правової допомоги №3443-ДКЕМ від 01.01.2024, акт приймання-передачі про надання послуг від 16.02.2026, Витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, довіреність, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. При цьому, слід зазначити, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України), що узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 22.01.2021 року в праві 925/1137/19. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial