Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

У жовтні 2025 року представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Мишевська Н.М. через систему «Електронний суд» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором № 484573-КС-002 про надання кредиту від 24.02.2024 року у розмірі 49 902,80 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.02.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 484573-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 24.02.2024 року направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 484573-КС-002 про надання кредиту. 24.02.2024 року [PERSON] прийняв пропозицію щодо укладення Договору № 484573-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Позивач направив відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8281, на номер телефону [NUMBER] , котрий Боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 2 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,15226924, процентів за кожен день користування Кредитом. Відповідно до п.п. 3.2.2. Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 13 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Позивач стверджує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, здійснив лише часткову оплату за Договором № 484573-КС-002 на загальну суму 5 020,00 у зв`язку з чим, станом на 09.10.2025 року, утворилась заборгованість за Договором № 484573-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 49 902,80 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 800,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 37 725,80 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 377,00 грн. Ухвалою судді від 08 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 02 лютого 2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 23.02.2026 року на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» надійшла запитувана інформація. Позивач у судове засідання не направив свого представника, у прохальній частині позовних вимог міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 24 лютого 2026 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 484573-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 13 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі Кредит), а позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Строк на який надається кредит - 24 тижнів (п.п. 2.3 договору). Термін дії договору до 10.08.2024 (п.п. 2.7 договору). Стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,15226924, фіксована. Комісія за надання кредиту 1 950,00 грн. Ті ж самі умови кредитування зазначені і в паспорті споживчого кредитування, який підписаний сторонами 24.02.2024. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов договору шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», а саме, отримавши кредитні кошти. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 484573-КС-002 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» станом на 09.10.2025 року, становить суму 49 902,80 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 800,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 37 725,80 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 377,00 грн. Відповідно до п.7 Кредитного Договору, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх. На виконання вимог ухвали про витребування доказів, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» направило листа, яким повідомило, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , а також направили виписку по рахунку [NUMBER] (Банківська картка № [NUMBER] ) за період з 24.02.2021 по 10.08.2024 , з якої вбачається зарахування коштів на рахунок відповідача за кредитним договором № 484573-КС-002 у сумі 13 000,00 грн. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання кредитного договору № 484573-КС-002 від 24 лютого 2024 року (електронним підписом) свідчить про те, що [PERSON] усі умови цілком зрозумів та своїм підписом підтвердив і закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Вищевказаний договір № 484573-КС-002 про надання кредиту від 24.02.2024 підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, встановлено, що вказаний договір № 484573-КС-002 про надання кредиту від 24.02.2024, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 24.02.2024 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду наведеного та за відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення ним зобов`язання щодо їх повернення, тому, заборгованість за кредитним договором, визначена станом на 09.10.2025 у розмірі 49 902,80 грн., є доведеною та обґрунтованою. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався, доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано, відзиву на адресу суду не надходило. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданих позивачем в їх сукупності, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2422,40 грн., розмір якого визначено з урахуванням подачі позову в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд». На підставі викладеного та

Outcome: approved