Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Студеняк Оксана Станіславівна звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивує тим, що 04 лютого 1989 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №12. Спільне життя сторін не склалося, вони виявились людьми різних характерів, поглядів на життя та сімейні відносини. На даний час шлюбні відносини між ними існують тільки формально. Понад 10 років подружжя спільно не проживає, спільного господарства не веде, сімейних відносин не підтримує. За цей час позивач фактично створив іншу сім`ю, та проживає однією сім`єю з іншою жінкою. Зазначає, що відповідачка відмовилась розірвати шлюб у позасудовому порядку через державний орган реєстрації актів цивільного стану, тому позивач змушений звернутися до суду. Спільні діти подружжя повнолітні, відновлення сімейних стосунків позивач вважає неможливим. Враховуючи викладене просить шлюб укладений між сторонами розірвати. 05 січня 2026 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористалася. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, згідно поданої заяви представник просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 04 лютого 1989 року уВиконавчому комітеті Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 12 (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що сімейне життя у сторін не склалося, у них відсутнє взаєморозуміння, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved