Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-23 00:00:00

26 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В обґрунтування позову позивач зазначила, що її син [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про шлюб від 27 вересня 2023 року. Цей шлюб був розірваний рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01 лютого 2024 року у справі № 522/20516/23-Е. Розуміючи цінність збереження дружніх відносин позивач зазначає, що не займала одну зі сторін розуміючи пов`язаність рідною для них її онукою [PERSON] . З плином часу погіршення стосунків між її сином та відповідачкою відобразились і на відносинах сторін у справі. Відповідач почала перешкоджати у їх із Софією спілкуванню. Всі намагання врегулювати даний спір мирним шляхом призводить лише до загострення існуючих конфліктів та до виникнення нових. У зв`язку із наведеним позивач вимушена звернутися до суду та просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з онукою [PERSON] [INFO] та визначити наступний спосіб спілкування та зустрічей [PERSON] з онукою [PERSON] [INFO] : кожну неділю з 12:00 до 16:00 години без присутності матері. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 13 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач зазначає, що відповідач ніяким чином не перешкоджала і не перешкоджає позивачці у належному спілкуванні з дитиною та її вихованні, з доданих до позовної заяви скріншотів вбачається погодження дат відвідування бабусею дитини, а тому, позовні вимоги в частині усунення перешкод у спілкуванні з онукою є безпідставними. Зазначає, що [PERSON] відвідує хореографічну школу, приватні уроки вокалу, зайняття італійською та французькою мовою, дитина живе за графіком, який ретельно підібраний та балансує між розвитком та відпочинком [PERSON] , з огляду на це зустрічі позивачки з онукою один раз на місяць у вихідний день у присутності матері відповідає балансу забезпечення інтересів дитини та право на сімейне виховання бабусею. Окремо зазначає, що порядок спілкування без присутності матері, заявлений у позові не відповідатиме принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин. У підсумку відповідач просила задовольнити позов частково, встановивши порядок зустрічей позивача один раз на два місяці в присутності матері, враховуючи бажання дитини. 25 червня 2025 року до суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітньої онуки [PERSON] , яким Приморська районна адміністрація, як орган опіки та піклування вирішила зобов`язати [PERSON] , не перешкоджати зустрічам і спілкуванню [PERSON] з малолітньою онукою, [PERSON] , [INFO] . Визначити способи участі [PERSON] з малолітньою [PERSON] , [INFO] шляхом встановлення систематичних зустрічей баби з онукою: - 1 раз на місяць в суботу, починаючи з 15:00 години до 18:00 години за згодою дитини, за попередньою домовленістю, в присутності матері. Усі зустрічі повинні проводитися за бажанням дитини, враховуючи розпорядок дня дитини, стан здоров`я та за умови забезпечення [PERSON] необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини. 02 липня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судових засіданнях позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судових засіданнях просили відмовити в задоволенні позову в частині усунення перешкод у спілкуванні із дитиною, в частині визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею позов визнали частково згідно з відзивом. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Судом встановлено, що [PERSON] є бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 26 квітня 2016 року, батьками [PERSON] є син позивача [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Іллічівським юр. відділом РАЦС Одеської області 11 лютого 1988 року, матір`ю [PERSON] є [PERSON] 24 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновській районній реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено актовий запис № 2809. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01 лютого 2024 року у справі № 522/20516/23-Е вказаний шлюб розірвано. Згідно із ч.10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За змістом статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування. Баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). Також ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність». Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі №638/12278/15(провадження № 61-14491сво20). При цьому у вищевказаній постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено, у тому числі, й те, що для врахування балансу інтересів у цій справі суд звертається до положення статті 257 СК України, згідно з якою баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Саме збалансування наведених вище прав і гарантій має бути основою для належного виконання рішення суду про участь у спілкуванні дитини з дідом. Вказані за змістом висновки викладено Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі №607/9336/20(провадження № 61-20367св21), вирішуючи питання про права діда та баби на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Так, статтею 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що бабуся має право на особисте спілкування з онуком. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № Ш-782 від 24 червня 2025 року вбачається, що відповідно до пенсійного посвідчення [NUMBER] серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , с пенсіонером з 26.08.2018 року. Згідно з посвідченням N 5520 від 30.06.2006 року [PERSON] присвоєно звання «Ветеран Іллічівського морського торговельного порту». Неодноразово була нагороджена за сумлінну плідну працю Державним департаментом морського і річкового транспорту. З характеристики слідує, що [PERSON] , [INFO] є головою первинної ветеранів «ТОВ Трансгрейнтермінал». Після звільнення з «ТОВ Трансгрейнтермінал» була ініціатором створення громадської організації з числа ветеранів - пенсіонерів, колишніх працівників «ТОВ Трансгрейнтермінал». Відповідно до протоколу установчих зборів від 26.02.2019 року, була створена первинна організація у кількості 40 одиниць і прийнята до складу Організації ветеранів міста Чорноморськ. Головою первинної ветеранів «TOB Трансгерейнтермінал» було обрано [PERSON] . [PERSON] цілеспрямована та обов`язкова людина, якій властиві такі якості як співчуття та готовність прийти на допомогу нужденному. Завжди в період своєї активної діяльності, на всіх посадах сумлінно та якісно виконувала свої обов?язки. Спокійна та врівноважена. Від Організації ветеранів міста Чорноморськ Шведова Катерина Іллівна рекомендована до складу громадської комісії з житлових питань при виконкомі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, в якій гідно представляє інтереси громадян. Згідно з довідкою, виданою КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області 03.04.2025 року, [PERSON] , [INFO] за спеціалізованою психіатричною допомогою не зверталась. З довідки виданої КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 04.04.2025 року N 10, вбачається, що [PERSON] , [INFO] на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. За наркологічною допомогою не зверталась. 12.05.2025 року спеціалістами служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області було здійснено вихід за місцем проживання баби, за адресою: [ADDRESS] та складено акт обстеження житлово-побутових умов, згідно з яким встановлено, що квартира розташована на 8-му поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, умови проживання - задовільні, Квартира з усіма зручностями, облаштована меблями та побутовою технікою. Для малолітньої [PERSON] , [INFO] , є окрема кімната, окреме ліжко, місце для занять та відпочинку. 09.06.2025 року спеціалістами відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради було здійснено вихід за місцем проживання матері [PERSON] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та складено акт обстеження житлово-побутових умов, згідно з яким встановлено, що квартира розташована на 3-му поверсі 24-ти поверхового будинку, загальною площею - 72,0 кв.м., житловою площею - 40,0 кв.м., складається з 2-х кімнати. Кімнати світлі, сухі, облаштовані необхідною побутовою технікою та меблями. Санітарно-гігієнічний стан - задовільний. У малолітньої [PERSON] , [INFO] є власна кімната, з окремим спальним місцем. Стіл для навчання, ноутбук, телефон, планшет, книги, іграшки, одяг та взуття відповідно віку та сезону, гардеробна кімната. Для дитини створені умови для проживання. Стосунки в сім`ї дружні. 09.06.2025 року [PERSON] повідомила спеціалісту відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, що вона не заперечує щодо зустрічей баби з малолітньою [PERSON] , [INFO] , але у присутності матері. [INFO] малолітня [PERSON] , [INFO] (у присутності та згодою матері) повідомила спеціалісту відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, що вона не хоче спілкуватися з бабою, під час зустрічей баба не приділяє уваги дитині, по телефону вони не спілкуються. На засіданні ради опіки та піклування Приморської районної адміністрації, яке відбулось 19.06.2025 року, питання розглядалось за участі матері та баби. Таким чином судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо графіку зустрічей бабусі й онуки. Судом, разом з тим, враховується, що запропонований позивачем графік зустрічей кожну неділю з 12:00 до 16:00 години без присутності матері не суперечить зазначеному у відзиві на позовну заяву графіку занятості [PERSON] , адже, за посиланнями відзиву [PERSON] перебуває на заняттях у ліцеї з понеділка по п`ятницю з 08:30 по 15:00 години, заняття у хореографічній школі відбувається у понеділок, середу та п`ятницю. Час занять не зазначений. Уроки вокалу проводяться щосуботи о 14:00. Оздоровче плавання в басейні проходить щосуботи о 10:00. Італійською [PERSON] займається кожного вівторка та четверга, французькою щонеділі без зазначення конкретного часу. За висновком органу опіки у свою чергу, запропоновано графік 1 раз на місяць в суботу, починаючи з 15:00 години до 18:00 години за згодою дитини, за попередньою домовленістю, в присутності матері, що, також, що, дещо не узгоджується із графіком зайнятості дитини, зазначеної відповідачем з урахуванням тривалості занять з вокалу та тим, що позивач та відповідач проживають у різних містах, що унеможливлює дотримання графіку, запропонованого органом опіки та піклування. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України`роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування бабусі із онуком обов`язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Разом з тим,

Outcome: partial