Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-02 00:00:00

Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 4935915271 від 23.08.2022 року в розмірі 74657,38 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.08.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано Кредитний договір №4935915271, відповідно до умов якого позичальнику надано у кредит грошові кошти в розмірі 41611,5 грн, строк кредитування - 60 місяців, проценти при наданні кредиту - 5% від суми кредиту, загальні проценти - 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 3,5% від суми кредиту. Кредит відповідачу було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному догворі, отже, кредитодавець свої зобов`язання до договором виконав у повному обсязі. 24.08.2022 року права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 року. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021, позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за Кредитним договором № 4935915271 від 23.08.2022 з усіма наступними додатками та змінами. Боржник [PERSON] неодноразово повідомлялася про наявність у неї боргу за кредитом та про необхідність її погашення, проте свої зобов`язання за Кредитним договором №4935915271 від 23.08.2022 року остання не виконує, в результаті чого станом на 15.09.2025 року в неї існує заборгованість перед позивачем у розмірі 74657,38 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту (у тому числі прострочена) в розмірі 39740,77 грн, заборгованості по річним процентам (у тому числі прострочена) у розмірі 5351,06 грн та заборгованості по щомісячним процентам (у тому числі прострочена) у розмірі 29565,55 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання, призначене на 06.01.2026 року о 10 годині, було відкладено на 03.03.2026 року на 09 год. 30 хв., в зв`язку із надходженням від відповідача [PERSON] клопотання про відкладення судового засідання для врегулювання спору із позивачем. Разом із цим, станом на час розгляду справи - 03.03.2026 року, суду не надано відомостей, які б свідчили про врегулювання спору між сторонами. Представник позивача в судове засідання 03.03.2026 року не з`явилася, згідно прохальної частини позову просила проводити розгляд справи без участі представника АТ «ТАСКОМБАНК», не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання 03.03.2026 року не з`явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином. Зокрема, надісланий на адресу за місцем реєстрації відповідача рекомендований лист з повідомленням про розгляд справи, [PERSON] не було вручено, а поштове відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній». Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд судом цивільної справи, учасником якої вона є. Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізувала та не повідомила суд про причини неявки в судове засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене та те, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 23.08.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №4935915271, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 41611,5 грн зі сплатою процентів 5% річних та 3,5% щомісячно, строк кредитування - 60 місяців (п.1.2 Кредитного договору). Підписавши даний Кредитний договір власноручним підписом [PERSON] зобов`язалася сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту (п.п.1.1, 1.3 Кредитного договору). ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит в узгодженому розмірі, що підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору № [NUMBER] АТ «ТАСКОМБАНК». 01.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» був укладений договір про відступлення прав вимоги №01/09/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» як первісний кредитор передає (відступає) АТ «ТАСКОМБАНК» як новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення прав вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором. Перехід права вимоги до нового кредитора відбувається шляхом підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог до позичальників. Повідомленням про відступлення прав вимоги від 23.08.2022 року [PERSON] повідомлено про те, що права вимоги за Кредитним договором №4935915271 від 23.08.2022 року будуть відступлені ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на користь АТ «ТАСКОМБАНК». 24.08.2022 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» і АТ «ТАСКОМБАНК» підписали реєстр прав вимог до договору про відступлення прав вимоги №01/09/21, за яким позивач набув право грошової вимоги у тому числі до [PERSON] за Кредитним договором №4935915271 від 23.08.2022 року в розмірі 41658,07 грн. 23.10.2024 року АТ «ТАСКОМБАНК» на адресу [PERSON] направлено повідомлення-вимогу 168000-70.2 про необхідність погасити заборгованість. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, в результаті чого в неї утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 15.09.2025 року відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості становить 74657,38 грн, з яких: 39740,77 грн - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена), 5351,06 грн - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена), 29565,55 грн - заборгованість по щомісячим процентам (в тому числі прострочена). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. У частині 1 статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до п.1 ч.1с т.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. Згідно з ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). Відповідно до ст.519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Враховуючи, що відповідач була повідомлена про майбутнє відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на користь АТ «ТАСКОМБАНК», надала свою згоду на таке відступлення шляхом підписання повідомлення, у матеріалах справи наявна підписана первісним кредитором і позивачем як новим кредитором копія реєстру прав вимоги, то суд приходить до висновку про доведеність набуття позивачем прав вимоги до відповідача за Кредитним договором № 4935915271 від 23.08.2022 року. Розмір позовних вимог підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Доказів погашення боргу повністю чи частково, таких, що б свідчили про неправильність чи некоректність здійснених позивачем розрахунків, контррозрахунку заборгованості, а також будь-яких заперечень стосовно вимог позову відповідачем не надано. На підставі викладеного, враховуючи встановлений факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором № 4935915271 від 23.08.2022 року, а також те, що матеріали справи підтверджують наявність у відповідача заборгованості перед позивачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 74657,38 грн, з яких: 39740,77 грн - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена), 5351,06 грн - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена), 29565,55 грн - заборгованість по щомісячим процентам (в тому числі прострочена), є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2422,4 грн.

Outcome: approved