Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-24 00:00:00

21 січня 2026 року представник позивача [PERSON] -адвокат Андрейчук С.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який укладено 14 жовтня 2016 року Підгородненською сільською радою Золочівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №05. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 14 жовтня 2016 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . В даному шлюбі у подружжя народилася донька: [PERSON] , [INFO] , яка з моменту фактичного розлучення сторін залишилася проживати разом з позивачем. Зазначає, що подружнє життя між сторонами припинилося через різні погляди на життя та обов`язки кожного з подружжя. Поведінка та спосіб життя відповідача не відповідає стандартам та уявленням позивача про сімейне життя та відносини у родині. Дані обставини призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми, у зв`язку з чим уже певний період часу разом не проживають та у кожного тепер своє життя. Спільного господарства подружжя не веде та шлюб між ними має формальний характер, спору про поділ майна на даний час не мають. Посилаючись на те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , прізвище позивача залишити без змін, судові витрати залишити за позивачем, а також розглянути позовну заяву у порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 26 січня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник-адвокат Андрейчук С.В., будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та її представника, просив постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, залишити позивачу прізвище, набуте нею у шлюбі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав до суду письмову заяву, у якій просив розгляд даної справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб та не надавати строк на примирення подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 2016 року Підгородненською сільською радою Золочівського району Львівської області зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №05. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданим Підгородненською сільською радою Золочівського району Львівської області 14 жовтня 2016 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 червня 2019 року Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припинені у зв`язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст. 24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на вищевикладену норму закону та вимогу позивача, суд також задовольняє вимогу позивача про залишення її прізвища без змін. Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 331,20 грн., суд залишає за позивачем, відповідно до поданої нею заяви.

Outcome: approved