Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-01 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 2012 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від спільного проживання вони мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , та у свідоцтві про народження дітей сторони записані батьками. Станом на сьогодні діти проживають з позивачкою, фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з червня 2025 року, сторони з цього часу проживають окремо. Відповідач не надає грошові кошти на утримання дітей та не приймає належної матеріальної участі у їхньому житті, хоча є працездатним і може надавати таку допомогу. У зв`язку з цим, позивачка просить стягнути аліменти з [PERSON] аліменти на її користь на дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка до початку розгляду справи надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик за зареєстрованим місцем проживання, додатково повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик у застосунок «Вайбер». Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що сторони у період з 2012 року по червень 2025 року проживали однією сім`єю без укладення шлюбу. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про їх народження [PERSON] та [PERSON] записані батьками. Як вбачається з витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України, відомості про батька [PERSON] та [PERSON] записані на підставі ст. 126 СК України. З копії паспорту позивачки вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , також за вказаною адресою зареєстровані неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , про що свідчать витяги з реєстру Дніпровської територіальної громади № 2025/006280948 та №2025/004836811 від 14.04.2025 року, які долучені до матеріалів справи. Згідно довідки старости Варварівського старостинського округу від 02.02.2026 року № 29 [PERSON] з червня 2025 року проживає за адресою: [ADDRESS] спільно з донькою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Частинами 2 та 3 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.1,2,3 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч.1, 2 ст. 179 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності вимог ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 5 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст.10 Сімейного Кодексу України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права). За таких обставин до подібних правовідносин слід застосовувати передбачений ст.183 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на двох дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує, матеріальне становище як позивача так і відповідача, та заявлений позивачкою розмір аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, що відповідає нормам Сімейного Кодексу України, тому суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/3 частини, яка буде стягуватися до досягнення повноліття найстаршою дитиною [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , після чого аліменти будуть стягуватися за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25.02.2026 року, є дата складення повного судового рішення 02.03.2026 року. На підставі викладеного, ст. ст. 79, 179, 180 - 182, 183, 179, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved