Jurisdiction: civil
Date: 2026-02-22 00:00:00

Адвокат Бора Ю.В. в інтересах [PERSON] , звернувся до Виноградівського районного суду, із позовом до [PERSON] про звільнення від обов`язку сплати аліментів та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 01.06.2023 року було розірвано шлюб між позивачем та [PERSON] 30.11.2023 року Виноградівським районним судо було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , 2013 р.н., у розмірі 1/3 його заробітку (доходу). У березні 2025 року позивач припинив проходження військової служби та був звільнений з лав ЗСУ у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі. На той час [PERSON] разом із дітьми перебувала за кордоном, а саме в Німеччині. Позивач одразу поїхав їх провідати. У результаті спілкування з дітьми батько виявив, що постійним доглядом вони не забезпечені, умови проживання незадовільні, відповідач не приділяє їм жодної уваги та повністю усунулася від їх виховання, діти перебувають на контролі соціальних служб як бездоглядні. Син [PERSON] , 2013 р.н., повернувся з батьком на Україну одразу у березні 2025 року, дочка [PERSON] , 2009 р.н. у травні 2025 року. З того часу діти проживають з батьком та перебувають на його утриманні. Відповідач залишилася за кордоном, контактів із дітьми не підтримує. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має. Позивач вважає, що розмір аліментів в сумі 5000 гривень щомісяця на кожну дитину забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку матері. На підставі вище викладеного, адвокат Бора Ю.В. в інтересах позивача [PERSON] , просить суд звільнити позивача від обов`язку сплати на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2013 р.н., згідно з судовим наказом виданим Виноградівським районним судом 30.11.2023 року у справі №299/8131/23. Ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох дітей у розмірі 5000 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням у справі законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Бора Ю.В., про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися. Через канцелярію суду адвокат подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялася шляхом надсилання судового виклику за місцем її проживання та реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, про причини своєї неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення справи розглядом чи про свою обов`язкову участь у розгляді справи також не подала. Враховуючи викладене, а також повторну неявку без поважних причин в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі документів та доказів. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01.06.2023 було розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 12.06.2020 року Виноградівським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ), про що зроблено актовий запис в книзі реєстрації актів цивільного стану №61. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.06.2016 року та серії [NUMBER] від 10.06.2016 року, виданих повторно Виноградівським відділом ДРАЦС Головного ТУЮ в Закарпатській області, сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Виноградівським районним судом Закарпатської області 30.11.2023 року було видано судовий наказ у справі № 299/8131/23, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , [INFO] , в розмірі одної третини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 28.11.2023 року, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 16.06.2020 зареєстровані за адресою [ADDRESS] . З Акту обстеження умов проживання від 19.01.2026 року служби у справах дітей Виноградівської міської ради встановлено, що з метою обстеження умов проживання та встановлення спільного проживання проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: батько [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Умови проживання дітей задовільні. Діти проживають разом з батьком та перебувають на його повному утриманні та вихованні. За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зі змісту статей 179 - 181 Сімейного кодексу України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає їх на дитину. Отже, коли особа, з якої стягуються аліменти, починає проживати разом з дитиною, на яку такі аліменти сплачує, та утримує цю дитину, сплата аліментів іншому з батьків, втрачає сенс, адже вказані кошти платник аліментів має можливість безпосередньо витратити саме на утримання дитини. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, в даному випадку мати дітей не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матір дитини. При цьому обов`язок матері утримувати дитину не припиняється. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), яким визначено, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Окрім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Враховуючи, що місце проживання неповнолітніх дітей змінено і вони проживають разом з батьком [PERSON] та знаходяться на його утриманні, то змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача і припинити стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно судового наказу від 30.11.2023 по справі № 299/8131/23, оскільки факт зміни місця проживання дітей від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідачки. Позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачки на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , також підлягають задоволенню з огляду на таке. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз`яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, а отже тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, батька, оскільки неповнолітні діти проживають разом з батьком [PERSON] та знаходяться на його матеріальному утриманні. Враховуючи, що позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач надав достатньо доказів того, що двоє дітей знаходяться на його утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Поряд з цим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано. З огляду на те, що відповідачка є матір`ю дітей, є особою працездатного віку, враховуючи вік дітей, беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дітей необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення на користь позивача з відповідачки аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000,00 гривень щомісячно на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дітьми повноліття На переконання суду вказаний розмір аліментів буде достатнім та необхідним для забезпечення потреб дітей. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають до задоволення. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову, у частині стягнення аліментів на утримання дитини був звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. Разом з цим, у позовній заяві позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судового збору у частині заявлених позовних вимог про звільнення від обов`язку сплати аліментів, у зв`язку із чим такі судові витрати слід залишити за позивачем. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене,

Outcome: approved